Справа № 520/5641/2020
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 р.Справа № 520/5641/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А.) по справі № 520/5641/2020

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції №571 від 24.03.2020 в частині визначення розміру щомісячної премії за березень 2020 року інспектору взводу №1 роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 у розмірі 4039,98 грн.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити інспектору взводу №1 роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 за березень 2020 року щомісячну премію у розмірі 5 562,82 грн з урахуванням раніше виплаченої йому суми премії за вказаний період.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 позов залишено без задоволення.

ОСОБА_1 не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, неповне з`ясування судом обставин справи, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що оскаржуваний наказ не мотивований та містить зазначення обставин, які слугували підставою зменшення розміру премії, в чому проявились порушення ним службової дисципліни, чому саме розмір премії було зменшено на 1 522,84 грн. Висновки суду першої інстанції про те, що розмір премії зменшено на підставі рапортів заступника командира батальйону № 3 УПП в Харківській області Токаря Р.Л та начальника УПП в Харківській області ДПП Стрижак А.О. є лише припущенням, оскільки, на думку скаржника, посилання на ці документи у наказі відсутні. При цьому судом першої інстанції не надано оцінки відсутності на зазначених рапортах відмітки про їх надходження до УПП та ДПП, а також відповідні резолюції начальників цих установ, що підтверджується наданими позивачем завіреними копіями вказаних документів.

Крім того, вважає помилковим висновок суду про те, що встановлення премій є правом а не обов`язком керівника, оскільки жодний нормативно-правовий акт не ставить виплату працівнику премії виключно в залежність від розсуду його керівника.

Також зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких графічних документів, які б встановлювали межі дислокації місця несення служби ОСОБА_1 , а з відеозапису зазначене встановити неможливо. Наявна в матеріалах справи ксерокопія дислокації не містить ні дати виготовлення, ні дати її затвердження начальником УПП, а тому не є належним доказом визначення її меж. Крім того, на вказаній дислокації відсутні відомості про ознайомлення з нею ОСОБА_1 . Таким чином, суд першої інстанції не мав змоги встановити місце несення служби, визначене дислокацією.

Крім того, керівництвом територіального органу поліції не забезпечено належних умов несення служби поліцейськими. Таким чином, відсутність в місці дислокації несення служби передбачених законом санітарно-гігієнічних та санітарно-побутових умов, умов для відпочинку та вживання їжі дає патрульному право покинути місце дислокації в стані крайньої необхідності, що узгоджується з правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020 по справі № 520/46/20.

Також вважає помилковими твердження суду про ознайомлення ОСОБА_1 з рапортом про позбавлення його премії з посиланням на відеозапис, оскільки останній просив ознайомитися з рапортом разом з адвокатом, проте його прохання було проігноровано. Крім того, судом не з`ясовано, ким, коли та яким чином здійснювалось копіювання відеозапису на наданий суду оптичний диск.

Департамент патрульної поліції (далі - відповідач) надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін

В судовому засіданні сторони надавали пояснення, позивач підтримав апеляційну скаргу, відповідач заперечував проти неї В судове засідання 12.01.2020 сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 02.12.2019 старший сержант ОСОБА_1 проходить службу на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції, що підтверджується наказом № 941 о/с (а.с. 46).

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №571 від 24.03.2020 «Про затвердження розмірів преміювання» затверджено списки поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу, що подаються на преміювання за результатами роботи за березень 2020 року, розміри преміювання за березень 2020 року та внесено зміни до наказу Департаменту патрульної поліції «Про затвердження розмірів преміювання» від 27.02.2020 №398. (а.с.19).

Згідно наказу №571 від 24.03.2020 інспектору ОСОБА_1 встановлено премію за березень 2020 року в розмірі 66,034 %, що в сумі становить 4 039,98 грн. (а.с.11).

Не погоджуючись з наказом відповідача про зменшення премії, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем в межах та у спосіб встановлений законодавством.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади мають діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України № 580-VIII від 02.07.2015 "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено " Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п. 2 Порядку № 260 до складу грошового забезпечення входять:1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 6 Порядку № 260 передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Згідно з п. 12 Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14.12.2015 № 60 затверджено Положення про преміювання поліцейських, керівних працівників, спеціалістів, службовців, фахівців, працівників Департаменту патрульної поліції (Далі - Положення № 60).

Відповідно до п. 1.2 Положення № 60, преміювання поліцейських, умови грошового забезпечення яких визначені Постановою № 988, а також іншими нормативно-правовими актами, що регламентують питання грошового забезпечення, здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Згідно з п. 2.1 цього Положення преміювання визначається за результатами служби за місяць за такими показниками:

- неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійність виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- виконання заходів, передбачених планами роботи Національної поліції України, відповідного територіального органу та підпорядкованому йому структурному підрозділі;

- виконавська дисципліна;

- своєчасність та якість підготовки наказів, довідкових, аналітичних та інших матеріалів, що стосуються діяльності Національної поліції України;

- виявлення причин та умов, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, ужиття в межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- уживання заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічної безпеки, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

- службова дисципліна.

Нормами Положення № 60 передбачено, що наказ про встановлення розміру премії поліцейським готує відповідний підрозділ кадрового забезпечення на підставі поданих списків, погоджений із заступником начальника органу відповідно до функціональних повноважень та підписаний керівником начальника органу, терміном до 25-го числа місяця, за який установлюється премія.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що премія відноситься до виду заохочення за результатами служби поліцейського відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби, а преміювання працівників відноситься до права керівника, а не до його обов`язку.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 28.10.2020 по справі № 818/819/17.

Також, нормами чинного законодавства та Положенням про преміювання поліцейських не визначено фіксований розмір премії, який має встановлюватися щомісяця. Розмір премії поліцейським відповідно до Положення про преміювання встановлюється за рішенням начальника ГУНП в Харківській області відповідно до результатів служби за місяць шляхом видання відповідного наказу.

Відповідно до п. 2.5 Положення № 60, зменшення розміру чи позбавлення поліцейського премії в повному обсязі в кожному окремому випадку оголошується в наказі начальника Департаменту патрульної поліції і повідомляється поліцейським під розписку.

Згідно з п. 4.4 Положення № 60, поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок).

Відповідно до п. 5.3. Положення рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом начальника Департаменту патрульної поліції на підставі поданих за командою до 20 числа кожного місяця списків про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим поліцейським. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Забороняється позбавляти премії поліцейських протягом кількох місяців за одне допущене порушення.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для зменшення розміру премії ОСОБА_1 слугувало не належне виконання позивачем функціональних обов`язків,про що складені рапорти заступника командира батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Токара Р. від 05.03.2020 та начальника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанту поліції Стрижак А. (а.с.12-17).

У рапортах зазначено, що 29.02.2020, зокрема, інспектор взводу №1 роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_1 самовільно залишив місце несення служби згідно дислокації по забезпеченню безпеки дорожнього руху під час проведення свята «Масляної», а саме заборона зупинки та стоянки в два ряди ТЗ біля пішохідного переходу пл. Свободи - Сумська, 64, в дислокації було зазначено час несення служби - з початку зміни та до підміни.

Незважаючи на зауваження ОСОБА_1 05.03.2020 знов самовільно залишив місце несення служби, а саме під час обслуговування території Московського району в складі екіпажу 5011 без дозволу командира роти, раніше зазначеного часу (06 год. 30 хв.) прибув до УПП за адресою вул. Шевченко, буд. 26 близько шостої години.

Під час розгляду справи, Токар Р.Л. пояснив, що у рапорті від 05.03.2020 ним допущено помилку у даті, а саме: вказано, що ОСОБА_1 прибув до УПП в Харківській області ДПП 05.03.2020 замість 04.03.2020.

Згідно рапорту командира роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Масленнікова Р.С. від 04.03.2020, останні доповів керувництву про самовільне залишення місця несення служби, та передчасне прибуття до УПП в Харківській області своїх підлеглих, у тому числі ОСОБА_1 у нічну зміну з 03.03.2020 по 04.03.2020 (а.с. 50).

Згідно відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що 29.02.2020, зокрема, ОСОБА_1 був відсутній на визначеному місці, тобто, самовільно залишив місце несення служби, визначене дислокацією по забезпеченню безпеки дорожнього руху під час проведення свята «Масляної», з метою недопущення зупинки та стоянки в два ряди транспортних засобів біля пішохідного переходу пл. Свободи - Сумська, 64, м. Харків, біля намету «Все для Перемоги» та будівлі ОДА.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Положення про преміювання поліцейських розмір премії визначається за показниками, зазначеними в п. 3.1 Положення, та залежно від особистого вкладу працівників у загальні результати роботи.

У разі несвоєчасного виконання та/або неналежної організації виконання в установлені строки завдань начальник Департаменту патрульної поліції має право зменшувати розмір премії.

В аспекті обставин цієї справи треба зазначити, що премія як складова, в цьому випадку, грошового забезпечення, не є обов`язковою, беззастережною виплатою, яка підлягає нарахуванню і виплаті кожному поліцейському за підсумками місяця (як-от посадовий оклад).

Заохочувальний, стимулюючий характер премії як складової грошового забезпечення передбачає, що керівництво може диференціювати розмір премій поліцейських, зокрема (але не виключно), з урахуванням якості та обсягу виконаних завдань. Тому обґрунтованих підстав вимагати, щоб керівництво преміювало усіх працівників однаково, чи принаймні нарівні з іншим працівником немає, адже розмір премії залежить як від фінансових можливостей органу, так і від результатів/продуктивності виконання посадових обов`язків. Щодо останнього, то чітких критеріїв/нормативів тут бути не може (з огляду на завдання і функції, які покладено на ГУ НП, особливості посадових обов`язків кожного із працівників). Однак, з огляду на те, що премія пов`язується з результатами службової діяльності, професійними заслугами, то за наявності зауважень чи недоліків в роботі керівник, на думку колегії суддів, може зменшити працівникові розмір його премії за підсумками місяця.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.05.2020 по справі № 813/4032/17.

Судом першої інстанції вірно з`ясовано, що до службової діяльності позивача як інспектора взводу були зауваження, з чим пов`язано зменшення розміру премії за вказаний місяць.

Доводи апелянта щодо не вмотивованості наказу, не зазначення в ньому підстав зменшення розміру премії колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до Положення про преміювання поліцейських розмір премії встановлюється начальником управління відповідно до їх особистого внеску у загальний результат служби та визначається за передбаченими Положенням показниками.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни не підтверджено службовим розслідуванням, колегія суддів вважає помилковими, оскільки службове розслідування проводиться у випадку притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. Разом з тим, призначення або зменшення премії поліцейського, не є заходом дисциплінарної відповідальності, не потребує службового розслідування, доведеності вини поліцейського у скоєнні правопорушення, а є суто управлінським рішенням, яке переслідує виховні цілі, підвищує зацікавленість поліцейського у результатах своєї роботи, підвищує виконавську дисципліну.

Колегія суддів зауважує, що премія відноситься до виду складової грошового забезпечення, яке залежить, зокрема, від оцінки керівництвом роботи поліцейського, його особистого внеску в загальні результати служби. Така оцінка результатів роботи поліцейського є виключно дискреційним повноваженням керівника поліцейського підрозділу, яка приймається на власний розсуд з урахуванням ефективності роботи підлеглого.

Доводи скаржника щодо позбавлення його можливості надати письмові пояснення з приводу причин зменшення премії, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки позивачу надавалась можливість ознайомитися з рапортом, в якому викладені підстави зменшення йому премії, проте останній відмовився від ознайомлення з ним, що підтверджується актом відмови від ознайомлення з рапортом щодо зменшення премії від 11.03.2020 (а.с. 18).

Доводи апеляційної скарги щодо того, що рапорти та акт не є офіційними документами, колегія суддів вважає помилковими, оскільки зазначені документи є офіційними зверненнями працівників поліції до вищої посадової особи з викладом питань, зокрема, службового характеру і проханням у зв`язку з цим прийняття відповідного рішення, а тому правомірно враховані судом під час вирішення справи.

Доводи скаржника про відсутність належних доказів порушення ним службової дисципліни, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки підставою зменшення премії слугувало не належне виконання функціональних обов`язків в частині виконання роботи, що підтверджується відповідними рапортами, дислокацією визначення меж місця несення служби. (а.с. 51-52).

Доводи скаржника про сфальшованість наданих відповідачем суду документів в підтвердження порушення позивачем службової дисципліни, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі є лише припущеннями. Колегія суддів зауважує, що фальшивість документів має бути встановлена вироком, що набрав законної сили. Натомість, скаржником ні суду першої ні апеляційної інстанції не надано зазначених доказів.

Посилання апелянта на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020 по справі 520/46/20 колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду . Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 року по справі № 520/5641/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 18.01.2021 року