Справа № 320/6454/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року справа №320/6454/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.08.2019 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.08.2019 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.08.2019 №.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті контролюючим органом за результатом проведеної перевірки, в ході якої був зроблений висновок про заниження ФОП ОСОБА_1 суми чистого доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на загальну суму 1556707,69 грн., з огляду на безпідставне включення позивачем до складу витрат за вказаний період вартість придбаних будівельних матеріалів та вартість послуг з виконання ремонтних робіт.

Позивач не погоджується з такими висновками контролюючого органу, оскільки придбані ним будівельні матеріали та виконані на його замовлення послуги з виконання ремонтних робіт безпосередньо пов`язані з його господарською діяльність, а тому він вважає, що правомірно включив відповідну сум коштів до складу витрат.

Крім того, позивач зазначив, що контролюючий орган дійшов невірних висновків щодо включення позивачем до складу витрат, що відображені у податкових деклараціях, витрат на придбання дров, брусу, пиломатеріалів, блокхаусу, паливних гранул, піддонів та смоли на суму 1087508,23 грн., оскільки ці товари не були оплачені, а тому їх вартість не була включена до складу витрат.

У зв`язку з цим позивач стверджує, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання по справі.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми чистого доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на загальну суму 1556707,69 грн.

Відповідач вказав на те, що позивачем не підтверджено надання йому ОСОБА_2 , ПП "Магістраль-Буд" та ФОП ОСОБА_3 по актах перевірки будівельно-монтажних ремонтних робіт.

Відповідач зауважив, що позивачем були придбані послуги, які прямо не пов`язані з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг в сумі 486139,48 грн., у т.ч. за 2016 рік у сумі 181500,00 грн., за 2017 рік у сумі 164985,98 грн. та за 2018 рік у сумі 139653,50 грн.

Крім того, відповідач повідомив, що в ході перевірки позивачем не надано первинні документи на придбання дров паливних, брусу, пиломатеріалів, блокхаусу, паливних гранил, піддонів, та смоли на суму 1087508,23 грн. без ПДВ, у тому числі за 2016 рік у сумі 372130,17 грн., за 2017 рік у сумі 311797,94 грн. та за 2019 рік у сумі 403580,12 грн., по яких відсутнє підтвердження оплати, а саме згідно банківських виписок про рух коштів відсутня оплата по операціях, визначених в акті від 03.07.2019 №8577/10-36-13-03/ НОМЕР_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 призначено в адміністративній справі №320/6454/19 судову економічну експертизу, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено до одержання результатів судової економічної експертизи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 поновлено провадження у справі.

Присутні у судовому засіданні 01.09.2020 представники сторін заявили клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи клопотання сторін, усною ухвалою суду від 01.09.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засіданні, вирішено закрити підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 14.02.2005 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.04.2015 (т.1, а.с.48-49).

З 17.11.2011 ФОП ОСОБА_1 набув статус платника податку на додану вартість, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість від 17.11.2011 №200010911 (т.1, а.с.50).

З матеріалів справи вбачається, що у період з 11.06.2019 по 25.06.2019 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області було проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якого складено акт від 03.07.2019 №577/10-36-13-03/ НОМЕР_2 (т.1, а.с.51-107).

Так, у вказаному акті посадові особи контролюючого органу зазначили, що під час перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 використовував наступні об`єкти нерухомого майна:

- комплекс нежитлових приміщень загальною площею 2278,60 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , що належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.2007 №1303;

- земельна ділянка, загальною площею 2,9767 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.01.2014 №6, укладеного з Білоцерківською державною адміністрацією.

Відповідач зауважив, що під час перевірки ФОП ОСОБА_1 не було надано Книгу обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Перевіркою правильності визначення валового доходу за 2016 рік, 2017 рік та за 2018 рік встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 валового доходу за 2017 рік в сумі 54050,43 грн., в частині недекларування доходу, отриманого на банківський рахунок АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_3 .

В ході проведення перевірки встановлено, що згідно банківських виписок за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ФОП ОСОБА_1 отримав дохід в сумі 1716894,78 грн. без ПДВ, проте задекларовано в податковій декларації про майновий стан і доходи в сумі 1716894,78 грн. без ПДВ, проте задекларовано в податковій декларації про майновий стан і доходи в сумі 1662844,35 грн., без ПДВ, чим порушено вимоги пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України.

Отже, при перевірці правильності визначення валових доходів за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, відображених у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016- 2018 роки, з даними про суми валових доходів, встановленими в ході перевірки, виявлено заниження ФОП ОСОБА_1 валових доходів на загальну суму 54050,43 грн. без ПДВ, в т.ч. за 2016 р. в сумі 0,00 грн., за 2017 р. в сумі 54050,43 грн. без ПДВ та за 2018 р. в сумі 0,00 грн. без ПДВ, чим порушено вимоги пунктів 177.1-177.2 статті 177 Податкового кодексу України.

В акті перевірки вказано, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 були придбані будівельні матеріали, а саме: за 2016 р. -195211,41 грн., за 2017 р. - 1546701,58 грн. та за 2018 р. - 270355,65 грн.

В ході перевірки ФОП ОСОБА_1 було вручено запит про надання інформації та її документального підтвердження від 25.06.2019 щодо підтвердження використання придбаних будівельних матеріалів протягом 2016-2018 років для ремонту, реконструкції, модернізації та іншого поліпшення майна, що використовується у підприємницькій діяльності, що безпосередньо пов`язано з отриманням доходів та має бути підтверджене документально.

Проте, позивачем не надано витребувану інформацію та її документальне підтвердження щодо використання придбаних будівельних матеріалів протягом 2016-2018 років.

У зв`язку з цим, контролюючим органом зроблено висновок про відсутність у ФОП ОСОБА_1 права на включення до складу витрат вартості придбаних будівельних матеріалів в сумі 2012268,71 грн.

Також в акті перевірки посадові особи контролюючого органу зазначили, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 були придбані послуги, прямо не пов`язані з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг в сумі 486139,48 грн., у т.ч. за 2016 р. - 181500,00 грн., за 2017 р. - 164985,98 грн. та за 2018 р. - 139653,50 грн., а саме:

- благоустрій фасадної частини - 40166,67 грн.;

- планування ґрунту 210 кв. м. для розвороту вантажного транспорту - 47166,67 грн.;

- монтаж дорожніх плит, послуги екскаватору, послуги КАМАЗу - 56333,33 грн.;

- благоустрій зупинки - 37833,33 грн.;

- благоустрій території - 70833,33 грн.;

- монтаж дорожніх плит - 6666,67 грн.;

- проживання в готелі, страхування - 27485,98 грн.;

- консалтингові послуги - 13653,50 грн.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що вартість наданих послуг не повинна бути віднесена до складу витрат.

Крім того, відповідач зазначив, що в ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 надано первинні документи на придбання дров паливних, брусів, пиломатеріалів, паливі гранули, піддони та смоли на суму 1087508,23 грн. без ПДВ, в т.ч. за 2016 р. в сумі 372130,17 грн., за 2017 р. в сумі 311797,94 грн. та за 2018 р. в сумі 403580,12 грн., по яких відсутня підтвердження оплати.

Посадові особи контролюючого органу вказали, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 понесені витрати, безпосередньо пов`язані з отриманням доходів, в сумі 1416649,41 грн. без ПДВ, в т.ч. за 2016 р. - 312959,13 грн. без ПДВ., за 2017 р. в сумі 615826,18 грн. без ПДВ та за 2018 р. в сумі 487864,10 грн. без ПДВ.

Відповідач зазначив, що в ході перевірки встановлено, що позивачем безпідставно віднесено до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу за період з 2016-2018 роки на суму 1502657,26 грн.

Перевіркою правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу, відображеного в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016-2018 роки, встановлено заниження суми чистого доходу на загальну суму 1556707,69 грн. без ПДВ, в т.ч. за 2016 р. на суму 30741,11 грн. без ПДВ., за 2017 р. на суму 1075942,37 грн. без ПДВ та за 2018 р. в сумі 173424,21 грн. без ПДВ, чим порушено пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України.

Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2016-2018 роки, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 , встановлено заниження цього податку на суму 297563,21 грн., в т.ч. за 2016 р. в сумі 55321,40 грн., за 2017 р. в сумі 198192,35 грн. та за 2018 р. в сумі 44049,46 грн., чим порушено вимоги пункту 167.1 статті 167, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України.

Також в акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 598926,00 грн.

В ході перевірки встановлено заниження позивачем податку на додану вартість в сумі 593535,50 грн., в т.ч. за 2016 р. в сумі 130103,62 грн., за 2017 р. в сумі 355745,65 грн. та за 2018 р. в сумі 107656,23 грн., у зв`язку з включенням ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 до складу податкового кредиту товарів/послуг, що використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків.

Контролюючим органом зауважено, що ФОП ОСОБА_1 було вручено запит про надання інформації та її документального підтвердження від 25.06.2019 щодо підтвердження використання придбаних будівельних матеріалів протягом 2016-2018 років, проте станом на дату складання акта перевірки інформація та документальне підтвердження не надані.

В акті перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 включено до складу податкового кредиту товарів /послуг, що використані в операціях, які не є господарською діяльністю платника податків, в сумі 2967677,50 грн. без ПДВ (сума ПДВ - 593535,50 грн.), в т.ч. за 2016 р. - 650518,11 грн., за 2017 р. - 1778728,26 грн. та за 2018 р. - 538431,13 грн.

У зв`язку з цим в акті перевірки зазначено про «завищення ФОП ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2967677,50 грн., в т.ч. за 2016 р. - 650518,11 грн., за 2017 р. - 1778728,26 грн. та за 2018 р. - 538431,13 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 593535,50 грн.».

Крім того, перевіркою правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу, з якого нараховується військовий збір, встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми чистого оподаткованого доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, в сумі 1556707,69 грн.

Заниження чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на суму 1556707,69 грн. призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на суму 23350,61 грн., в т.ч. за 2016 р. - 4610,11 грн., за 2017 р. - 16139,14 грн. та за 2018 р. - 2601,36 грн., чим порушено вимоги пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.

У зв`язку з вищевикладеним в акті перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 , зокрема, наступних вимог законодавства:

- пункту 44.3 статті 44, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, в частині ненадання до перевірки Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність;

- пункту 167.1 статті 167 та пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суми чистого доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на загальну суму 1556707,69 грн. без ПДВ, в т.ч. за 2016 р. в сумі 307341,11 грн., за 2017 р. в сумі 1075942,37 грн. без ПДВ та за 2018 р. в сумі 173424,21 грн. без ПДВ, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 297563,21 грн., в т.ч. за 2016 р. - 55321,40 грн., за 2017 р. - 198192,35 грн. та за 2018 р. - 44049,46 грн.;

- пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в частині заниження позивачем податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 593535,50 грн., в т.ч. за 2016р. - 130103,62 грн., за 2017 р. - 355745,65 грн. та за 2018 р. - 107686,23 грн.;

- пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено військовий збір від здійснення підприємницької діяльності в сумі 23350,61 грн., в т.ч. за 2016р. - 4610,11 грн., за 2017 р. - 16139,14 грн. та за 2018 р. - 2601,36 грн.

На підставі висновків акта перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області були прийняті наступні документи:

- податкове повідомлення-рішення від 05.08.2019 №, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 371954,01 грн., з яких 297563,21 грн. - податкове зобов`язання та 74390,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (т.1, а.с.108);

- податкове повідомлення-рішення від 05.08.2019 №, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 741919,38 грн., з яких: 593535,50 грн. - податкове зобов`язання та 148383,88 грн. - штрафні (фінансові) санкції (т.1, а.с.109);

- податкове повідомлення-рішення від 05.08.2019 №, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання з військового податку на загальну суму 29188,26 грн., з яких: 23350,61 грн. - податкове зобов`язання та 5837,65 грн. - штрафні (фінансові) санкції (т.1, а.с.110).

Вказані податкові повідомлення-рішення були залишені без змін рішенням Державної податкової служби України від 23.10.2019 №6666/6/99-00-08-05-04 (т.1, а.с.118-123).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

01.12.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Вовною Віталієм (Підрядник) було укладено договір на виконання робіт №ВН-1, за умовами якого підрядник зобов`язався виконати ремонті роботи на території замовника за адресою: АДРЕСА_2 , а замовник зобов`язався прийняти та оплатити роботи.

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість робіт за даним договором узгоджується сторонами.

Згідно з пунктом 5.1 строки виконання робіт протягом 2016-218 років.

Забезпечення робіт матеріалами, устаткуванням та послугами здійснюється за згодою сторін (пункт 7.1).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє до 31.12.2018 (т.1, а.с.153).

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_2 були виконані за замовленням позивача будівельні роботи на загальну суму 128627,00 грн. (без ПДВ), про що свідчить акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2016 №1 на суму 60000,00 грн. (т.1, а.с.156), від 31.05.2016 №12 на суму 2560,00 грн., (т.1, а.с.172), від 30.05.2016 №11 на суму 2640,00 грн. (т.1, а.с.173), від 27.05.2016 №10 на суму 2740,00 грн. (т.1, а.с.174), від 26.05.2016 №9 на суму 2860,00 грн. (т.1, а.с.175), від 25.05.2016 №8 на суму 2810,00 грн. (т.1, а.с.176), від 24.05.2016 №7 на суму 2930,00 грн. (т.1, а.с.177), від 20.05.2016 №5 на суму 2540,00 грн. (т.1, а.с.178), від 19.05.2019 №4 на суму 2950,00 грн. (т.1, а.с.179), від 18.05.2016 №3 на суму 2870,00 грн. (т.1. а.с.180), від 17.05.2016 №2 на суму 2450,00 грн. (т.1, а.с.181), від 16.05.2016 №1 на суму 2700,00 грн., від 20.04.2016 №8 на суму 2000,00 грн. (т.1, а.с.200) та від 19.04.2016 №7 на суму 2000,00 грн. (т.1, а.с.201), від 18.04.2016 №6 на суму 2000,00 грн. (т.1, а.с.202), від 15.04.2016 №5 на суму 1597,00 грн. (т.1, а.с.203), від 14.04.2016 №4 на суму 2300,00 грн. (т.1, а.с.204), від 13.04.2016 №3 на суму 2800,00 грн. (т.1, а.с.205), від 11.04.2016 №1 на суму 2600,00 грн. (т.1, а.с.206), від 12.04.2016 №2 на суму 2100,00 грн. (т.1, а.с.207), від 30.07.2018 №15 на суму 9360,00 грн. (т.2, а.с.95) та від 29.06.2018 № 14 на суму 11820,00 грн. (т.2, а.с.100).

02.03.2016 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) та Приватним підприємством "Магістраль-Буд" (Підрядник) було укладено договір на виконання робіт №02/03-2016, за умовами якого підрядник зобов`язався виконати ремонті роботи на території замовника за адресою: АДРЕСА_2 та на прилеглій території, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити роботи.

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість робіт за даним договором узгоджується сторонами.

Згідно з пунктом 5.1 договору строки виконання робіт протягом 2016-218 років.

Забезпечення робіт матеріалами, устаткуванням та послугами здійснюється за згодою сторін (пункт 7.1).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє до 31.12.2017 (т.1, а.с.154).

З матеріалів справи вбачається, що ПП "Магістраль-Буд" були виконані за замовленням позивача будівельні роботи (благоустрій фасадної частини, зсування ґрунту для розвороту вантажного транспорту та монтаж дорожніх плит) на загальну суму 382800,00 грн., про що між сторонами були складені та підписані акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 13.05.2016 №ОУ-0000027 на суму 48200,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 8033,33 грн.) (т.1, а.с.193) та від 08.04.2016 №ОУ-0000023 на суму 56600,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 9433,33 грн.) (т.1. а.с.226), від 13.07.2017 №ОУ-0000065 на суму 85000,00 грн. (т.2, а.с.67), від 03.04.2017 №ОУ-0000037 на суму 80000,00 грн. (т.2, а.с.88) та від 10.03.2016 №ОУ-0000011 на суму 67600,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 11266,67 грн.) (т.2, а.с.191) та від 23.03.2016 №ОУ-0000012 на суму 45400,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 7566,67 грн.) (т.2, а.с.192).

Судом встановлено, що позивач розрахувався перед ПП "Магістраль-Буд" за надані послуги, про що свідчать платіжні доручення від 10.03.2016 №508 на суму 67600,00 грн., від 18.03.2016 №523 на суму 20000,00 грн., від 23.03.2016 №533 на суму 25400,00 грн., від 06.04.2016 №548 на суму 20000,00 грн., від 08.04.2016 №553 на суму 36600,00 грн., від27.04.2016 №575 на суму 20000,00 грн., від 13.05.2016 №590 на суму 28200,00 грн., від 17.03.2017 №735 на суму 44000,00 грн., від 28.03.2017 №743 на суму 36000,00 грн. та від 11.07.2017 №7932 на суму 85000,00 грн. (т.2, а.с.181-190).

03.01.2017 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Підрядник) було укладено договір на виконання робіт №ВП5, за умовами якого підрядник зобов`язався виконати ремонті роботи на території замовника за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до кошторису.

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість робіт за даним договором узгоджується сторонами.

Згідно з пунктом 5.1 договору строки виконання робіт: протягом 2017 року.

Відповідно до пункту 6.3 договору оплата замовником виконаних робіт може проводитися після підписання сторонами відповідних актів здачі-приймання виконаних робіт або замовник має право здійснювати попередню оплату за роботи.

Забезпечення робіт матеріалами, устаткуванням та послугами здійснюється за згодою сторін (пункт 7.1).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє до повного виконання зобов`язань за договором (т.1, а.с.155).

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_4 були виконані на замовлення позивача будівельні роботи (поточний ремонт приміщення) на суму 144300,00 грн., про що між сторонами були складені та підписані акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.12.2017 №17 на суму 32000,00 грн., (т.1, а.с.243), від 30.11.2017 №13 на суму 12000,00 грн. (т.2, а.с.6), від 10.10.2017 №8 на суму 52300,00 грн. (т.2, а.с.18), від 31.08.2017 №12 на суму 48000,00 грн. (т.2, а.с.48).

У позовній заяві позивач зазначив, що з метою ним самостійно було придбано та передано відповідним контрагентами будівельні матеріали для виконання ними будівельно-ремонтних робіт в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, з матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 було придбано у ФОП ОСОБА_5 , ТОВ "Пластик-Буд", ПП " ОСОБА_6 ", ТОВ "Сталекс Профі", ПП "БЦ Дніпро-Контакт", ПП "Бцдмаркет", ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ТОВ "Буг-Маг", ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ТОВ "Білоцерківський завод будівельних виробів "Моноліт", ТОВ "Металобаза Бочарова", ТОВ "Епіцентр К", ТОВ "Даніком Груп", ТОВ "Торгова фірма "Дюна", ПП "Гермес ОПТ Трейд, ТОВ "Вент Устрій", ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 , ПрАТ "БЦ ЗЗБВ", ПП "Фірма МІВ", ТОВ ТК "ЮГТОРГ", ТОВ "Світ Покрівлі", ТОВ "Укрдахервіс", ТОВ "Покрівельний Торговий Дім", ФОП ОСОБА_14 , ТОВ "ВП Будсервіс", ТОВ "Бета Про", ТОВ "Сучасний світ БЦ", ТОВ "Укртеплопостач 2014" будівельні матеріали (труби, прорізки труб, профнастил, шурупи, дюбелі, свердла, бути, будівельні цвяхи, металочерепиця, саморізи, гладкі листи, болти, гайки, відрізний круг по металу, електроди, гільзовий анкер, профілі сталеві листові гнуті, відарон імпрегнат, OSB-плити, блок хауси, клей, грунтівка, цемент, кольор шов, хрестик для плитки, панель Burg, портландцемент, фарба, гіпсокартон, ДВП плита, лінелеум, емаль антикорозійна, плівка гідробар`єрна, брус хвойний, планка відливна, пластикові вікна, бетон, рейки, малярні стрічки, розчинник, магнезитова плита, вогнебіозахист, світильники, гвинти, кулі суцільні, завитки, пиломатеріали, металопластикові конструкції, вагонка соснова, розетки, рамки, муфта, утеплювач, трійники, радіатори, товарний розчин, проводи, кабель, заглушки, шпильки, плити миловатні, морилка каштан) на загальну суму 3198814,79 грн., про що свідчать видаткові накладні, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи (т.1, а.с.158-169,171, 184,186, 188-192,195, 197, 199, 209- 219, 221-225, 228-231, 233,235-236, 238-242, 245, 247, 249-250, т.2, а.с.1-14, 17, 20- 30, 32-40,42-44, 45-48, 50-66, 71-87, 91-94, 97-99, 102-128,130-137, 145- 164).

Судом встановлено, що вказаними суб`єктами господарювання були виписані позивачу податкові накладні, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи (т.4, а.с.3-137).

Загальна сума ПДВ за вказаними податковими накладними становить 623609,99 грн.

Згідно з пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з пунктами 177.1-177.3 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2017) до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно з пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції з 01.01.2017) до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пунктом 180.1 статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Пунктом 185.1 статі 185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

При цьому, відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів / послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

До обов`язкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в підпункті 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, законодавець відносить:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Як вбачається з акта перевірки від 03.07.2019 №557/10-36-13-03/ НОМЕР_2 , контролюючий орган дійшов висновку про заниження позивачем чистого оподаткованого доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на загальну суму 1556707,69 грн., що в свою чергу, призвело до заниження ФОП ОСОБА_1 сум податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та військового податку за відповідний період.

Так, в акті перевірки відповідач наголосив на тому, що позивачем під час перевірки не було надано доказів використання у власній господарській діяльності придбаних у відповідних контрагентів будівельних матеріалів та виконаних на його замовлення ремонтно-будівельних робіт за 2016-2018 роки.

Відповідно до абз.10 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Отже, договори, видаткові і податкові накладні, рахунки-фактури, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання.

Таким чином, з урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Абзацом 4 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV встановлено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що остання призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків.

Відповідно до Листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11 про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини:

- всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов`язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску);

- отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об`єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість;

- "тимчасова" поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від`ємне значення податкових зобов`язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов`язання до сплати в бюджет тощо);

- результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. У свою чергу, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 43 Господарського кодексу України, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Таким чином законодавством надано позивачу право як суб`єкту господарювання на укладення будь-яких угод та здійснення будь-якої підприємницької діяльності, які не заборонені законом.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб або податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Судом під час дослідження господарської мети при здійсненні господарських операцій з вказаними вище контрагентами встановлено.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД 2010 є код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Судом встановлено, що 28.02.2007 між ОСОБА_15 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого покупцю було передано у власність комплекс нежитлових будівель за літерами: "А" (склад), загальною площею 115,1 кв.м.; "Б" (склад), загальною площею 66,4 кв.м.; "В" (склад), загальною площею 63,8 кв.м.; "Г" (склад), загальною площею 350,3 кв.м.; "Д" (склад), загальною площею 8,6 кв.м.; "Є" (склад), загальною площею 17,3 кв.м.; "Ж/п" (склад), загальною площею 16,1 кв.м.; "З" (склад), загальною площею 62,7 кв.м.; "І" (склад), загальною площею 339,7 кв.м.; "Л" (склад), загальною площею загальною площею 196,3 кв.м.; "М" (склад), загальною площею 1585,6 кв.м.; "К" (навіс), №1 естакада, №2,3 огорожа, №4 замощення.

Відповідно до пункту 1.2 договору місцем розташування нежитлових будівель є адреса: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.126-127).

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.03.2007 №13809985 за позивачем 06.03.2007 було зареєстровано право власності на вказані нежитлові будівлі (т.1, а.с.128).

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртеплопостач 2014" (Орендар) було укладено договір №ОПУП/1/06/15, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати в оренду (тимчасове володіння та користування) об`єкти нежитлового фонду - приміщення офісу, площею 25 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 4.1 договору визначено, що дія договору починається з 01.06.2015 і закінчується 31.12.2016 (т.1, а.с.129-130).

01.06.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду до договору, в якій сторони дійшли згоди, що предметом оренди є об`єкти нежитлового фонду - приміщення офісу, площею 5,357 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.131).

31.12.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду до договору, в якій сторони дійшли згоди викласти пункту 4.1 договору в такій редакції "Дія договору починається з 01.06.2015 і закінчується 30.11.2019" (т.1, а.с.132).

01.06.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандарт - М2009" (Орендар) було укладено договір №ОПС М1/06/15, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати в оренду (тимчасове володіння та користування) об`єкти нежитлового фонду - приміщення офісу, площею 4 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 4.1 договору визначено, що дія договору починається з 01.06.2015 і закінчується 31.12.2016 (т.1, а.с.133-134).

Також 01.06.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплобуд 2014" (Орендар) було укладено договір №ОПТБ 1/06/15, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати в оренду (тимчасове володіння та користування) об`єкти нежитлового фонду - приміщення офісу, площею 25 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 4.1 договору визначено, що дія договору починається з 01.06.2015 діє до 31.12.2015 (т.1, а.с.135).

31.12.2015 між сторонами було укладено Додаткову угоду до договору, в якій сторони дійшли згоди викласти пункту 4.1 договору в такій редакції "Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.11.2018" (т.1, а.с.136).

01.10.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду до договору, в якій сторони дійшли згоди, що предметом оренди є об`єкти нежитлового фонду - приміщення офісу, площею 15 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.137).

01.10.2018 між сторонами було укладено Додаткову угоду до договору, в якій сторони дійшли згоди, що загальна площа об`єкта оренди 9 м. кв.

Також сторони визначили, що договір діє до 31.12.2019 (т.1, а.с.139).

01.06.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" (Орендар) було укладено договір №02/ДОЗ, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати в оренду (тимчасове володіння та користування) об`єкти нежитлового фонду - приміщення офісу, площею 1256 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 4.1 договору визначено, що дія договору починається з 01.07.2015 і закінчується 31.12.2016 (т.1, а.с.139-141).

21.11.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до договору, в якій сторони вирішили продовжити термін договору на один рік до 31.12.2017 (т.1, а.с.142).

22.12.2017 між сторонами було укладено Додаткову угоду №4 до договору, в якій сторони дійшли висновку продовжити термін договору на один рік до 31.05.2018 (т.1, а.с.142).

21.05.2018 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" (Орендар) було укладено договір оренди нежитлових приміщень №21/05-2018, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати у тимчасове платне користування нежитлові приміщення, споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 15.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання на термін 2 роки 11 місяців і діє до "21" квітня 2021 року (т.1, а.с.144-147).

У позовній заяві позивач пояснив, що у нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , та які надавались позивачем в оренду відповідним суб`єктам господарювання, ФОП ОСОБА_1 здійснив протягом 2016-2018 років поточний ремонт приміщень з метою покращення загального технічного та експлуатаційного стану та удосконалення зовнішнього та внутрішнього облаштування та оздоблення об`єкту та транспортного під`їзду до нього.

Ремонтні роботи були проведенні шляхом залучення відповідних контрагентів позивача.

Крім того, позивач самостійно здійснював купівлі будівельних матеріалів, які безпосередньо використовувались під час проведення ремонтних робіт нежитлових приміщень.

У зв`язку з цим, позивач вважає висновки контролюючого органу щодо вчинення ФОП ОСОБА_1 відповідних порушень протиправними та необґрунтованими.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачем не підтверджено надання йому ОСОБА_2 , ПП "Магістраль-Буд" та ФОП ОСОБА_3 по актах перевірки будівельно-монтажних ремонтних робіт. Відповідач зауважив, що позивачем були придбані послуги, які прямо не пов`язані з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг в сумі 486139,48 грн., у т.ч. за 2016 рік у сумі 181500,00 грн., за 2017 рік у сумі 164985,98 грн. та за 2018 рік у сумі 139653,50 грн.

Крім того, відповідач повідомив, що в ході перевірки позивачем не надано первинні документи на придбання дров паливних, брусу, пиломатеріалів, блокхаусу, паливних гранил, піддонів, та смоли на суму 1087508,23 грн. без ПДВ, у тому числі за 2016 рік у сумі 372130,17 грн., за 2017 рік у сумі 311797,94 грн. та за 2019 рік у сумі 403580,12 грн., по яких відсутнє підтвердження оплати, а саме згідно банківських виписок про рух коштів відсутня оплата по операціях, визначених в акті від 03.07.2019 №8577/10-36-13-03/ НОМЕР_1 .

З метою встановлення правомірності визначення податковим органом суми податкових зобов`язань судом у цій справі було призначено економічну експертизу, на вирішення якої були поставлено наступне питання:

- чи підтверджуються обґрунтованість висновків складеного Головним управлінням ДФС у Київській області акта перевірки від 03.07.2019 №577/10-36-13-03/ НОМЕР_1 щодо заниження Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 суми чистого доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на загальну суму 1556707,69 грн., що призвело до заниження: податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 297563,21 грн., військового збору на суму 23 350,61 грн., податку на додану вартість на суму 593535,50 грн., внаслідок чого ГУ ДФС у Київській області винесені податкові повідомлення-рішення від 05.08.2019 №, №, №?

Під час проведення дослідження експертом було встановлено, що згідно податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018р.р. з додатками до них:

2016 рік:

- сума одержаного доходу - 656 133,33 грн.;

- вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, в тому числі:

- вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції - 427 960,25 грн.;

- витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату - 154563,94 грн.;

- інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг - 37776,05 грн.;

- чистий оподатковуваний дохід, отриманий фізичною-особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування - 33833,09 грн.;

- розрахована сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами звітного (податкового) року, що підлягає сплаті до бюджету - 6 449,96 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб - 6449,96 грн.;

- військовий збір - 537,50 грн.

2017 рік:

- сума одержаного доходу - 1662844,35 грн.;

- вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, в тому числі:

- вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції - 750845,00 грн.;

- витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату - 297847,80 грн.;

- інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг - 589025,32 грн.;

- чистий оподатковуваний дохід, отриманий фізичною-особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування - 25126,23 грн.;

- розрахована сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами звітного (податкового) року, що підлягає сплаті до бюджету - 4522,72 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб - «-» грн.;

- військовий збір - 376,89 грн.

2018 рік:

- сума одержаного доходу - 732583,33 грн.;

- вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, в тому числі:

- вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції - 282262,66 грн.;

- витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату - 272208,24 грн.;

- інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг - 106 817,41 грн.;

- чистий оподатковуваний дохід, отриманий фізичною-особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування - 71295,02 грн.;

- розрахована сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами звітного (податкового) року, що підлягає сплаті до бюджету - 12 833,10 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб - «-» грн.;

- військовий збір - 1069,43 грн.

Згідно зведених даних експертом за випискою по рахунку № НОМЕР_4 за 2017р., отриманий дохід підприємця внаслідок отримання ним від контрагентів оплати за оренду становив 1731061,41 грн.

Також за даними банківської виписки за 2017 рік має місце отримання підприємцем безвідсоткової поворотної фінансової позики на підставі договорів.

Виходячи зі зведених даних експертом в таблиці №1 додатку №1 до висновку, за випискою по рахунку № НОМЕР_4 за 2017р., варто враховувати отриманий дохід підприємця внаслідок отримання ним від контрагентів оплати за оренду в розмірі 1731061,41 грн.

При цьому, згідно з вимогами Податкового кодексу України, отриманням доходу фізичної особи-підприємця вважається отримання ним виручки у грошовій та негрошовій формі.

Разом з цим, сума одержаного доходу ФОП ОСОБА_1 за податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2017 рік зазначена в сумі 1662844,35 грн.

У зв`язку з цим експерт зазначив, що має місце заниження доходу за 2017 рік ФОП ОСОБА_1 в розмірі 68217,06 грн. (1731061,41 - 1662844,35).

При цьому, має місце розбіжність між зведеними даними експерта та даними контролюючого органу в розмірі 14166,63 грн. (68217,06 - 54050,43; де 68 217,06 грн. - сума одержаного доходу підприємцем за 2017 рік за зведеними даними експертом, 54050,43 грн. - сума одержаного доходу підприємцем за 2017 рік за даними контролюючого органу).

Дана розбіжність пояснюється допущенням арифметичних помилок контролюючим органом при визначенні ними суми одержаного доходу ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік.

Відповідно до зведених даних видаткових накладних, актів виконаних робіт, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), передачі матеріалів для виконання ремонтних робіт, руху товару та послуг по рахункам, виписок по рахунку № НОМЕР_4 за 2016-2018р.р. (додаток №1, таблиця №2 до висновку), сума витрат без ПДВ, що включається до складу витрат ФОП ОСОБА_1 (щодо: придбаних послуг, товарів, проведення ремонтних робіт з використанням зазначених товарів):

щодо придбаних товарів, проведення ремонтних робіт з використанням зазначених товарів

- за 2016 рік - 182 635,02 грн.;

- за 2017 рік - 1 288 890,08 грн.;

- за 2018 рік - 232 823,54 грн.

Разом: 1 704 348,64 грн.

щодо придбаних послуг (проведенням будівельних робіт контрагентом ТОВ «Магістраль Буд»)

- за 2016 рік - 181 500,00 грн.;

- за 2017 рік - 137 500,00 грн.;

Разом: 319 000,00 грн.

Всього (щодо: придбаних послуг, товарів, проведення ремонтних робіт з використанням зазначених товарів) - 2 023 348,65 грн., а саме:

- за 2016 рік - 364 135,03 грн. (182 635,02 + 181 500,00);

- за 2017 рік - 1 426 390,08 грн. (1 288 890,08 + 137 500,00);

- за 2018 рік - 232 823,54 грн.

За випискою по рахунку № НОМЕР_4 :

- 25.04.2017р. - проведено оплату на користь ТОВ «Аквавіта-Тур» в розмірі 27 485,98 грн. (без ПДВ) з призначенням платежу - оплата за послуги;

- 13.09.2018р. - проведено оплату на користь ТОВ «ЛО ГІД» в розмірі 139 653,50 грн. з призначенням платежу - оплата за консалтингові послуги.

Також, відповідно до відомостей по взаєморозрахунках з контрагентами за 2017-2018р.р. - зазначені суми: 27 485,98 грн. (без ПДВ) та 139 653,50 грн. (без ПДВ) обґрунтовано не враховані у складі витрат платника податку - складу документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2017-2018 роки.

Експерт вказав про відсутність проведення оплати ФОП ОСОБА_1 за видатковими накладними на загальну суму без ПДВ - 513208,90 грн., ПДВ - 102641,39 грн.:

- від 31.03.2016р. №23, товар - брус дерев, контрагент - ФОП ОСОБА_16 , сума без ПДВ - 19800,00 грн., ПДВ 3960,00 грн.;

- від 31.03.2016р. №32, товар - брус дерев, контрагент - ФОП ОСОБА_16 , сума без ПДВ - 11250,00 грн., ПДВ 2250,00 грн.;

- від 29.02.2016р. №8, товар - брус дерев, контрагент - ФОП ОСОБА_16 , сума без ПДВ - 92250,00 грн., ПДВ 18450,00 грн.;

- від 31.01.2016р. №18, товар - пиломатеріал, контрагент - ФОП ОСОБА_16 , сума без ПДВ - 20000,00 грн., ПДВ 4000,00 грн.;

- від 30.04.2016р. №11, товар - блок хаус, контрагент - ФОП ОСОБА_16 , сума без ПДВ - 75008,47 грн., ПДВ 15001,70 грн.;

- від 28.12.2017р. №1, товар - рейка, дошка, контрагент - ФОП ОСОБА_16 , сума без ПДВ - 203575,00 грн., ПДВ 40715,00 грн.;

- від 30.11.2017р. №139, товар - пиломатеріал, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 10590,00 грн., ПДВ 2118,00 грн.;

- від 29.06.2017р. №131, товар - пиломатеріал, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 16500,00 грн., ПДВ 3300,00 грн.;

- від 25.05.2018р. №3, товар - смола, контрагент - ТОВ "Укртеплопостач", сума без ПДВ - 20835,43 грн., ПДВ 4166,69 грн.;

- від 28.04.2018р. №180, товар - пиломатеріал, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 16200,00 грн., ПДВ 3240,00 грн.;

- від 26.09.2018р. №102, товар - піддони, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 27200,00 грн., ПДВ 5440,00 грн.,

Проведення господарських операцій за вказаними видатковими накладними відображено у складі руху товару та послуг по рахункам за 2016-2018р.р. та які враховані під час проведення ремонтних робіт у підприємця.

Також, відповідно до відомостей по взаєморозрахунках з контрагентами за 2016-2018р.р. - зазначена сума 513208,90 грн. (без ПДВ) обґрунтовано не врахована у складі витрат платника податку - складу документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки.

Відсутні проведення оплати ФОП ОСОБА_1 згідно видаткових накладних на загальну суму без ПДВ - 405 883,26 грн., ПДВ - 79 776,66 грн.:

- від 30.12.2016р. №115, товар - дрова паливні сосна, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 16800,00 грн., ПДВ - 3360,00 грн.;

- від 31.10.2016р. №136, товар - дрова паливні дуб, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 25000,00 грн., ПДВ - 5000,00 грн.;

- від 25.10.2016р. №111, товар - дрова паливні дуб, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 50000,00 грн., ПДВ - 10000,00 грн.;

- від 31.01.2017р. №77, товар - паливна гранула, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 41999,93 грн., ПДВ - 6999,99 грн.;

- від 31.07.2018р. №151, товар - дрова паливні сосна, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 62500,00 грн., ПДВ - 12500,00 грн.;

- від 28.08.2018р. №118, товар - дрова паливні сосна, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 63333,33 грн., ПДВ - 12666,67 грн.;

- від 25.09.2018р. №100, товар - дрова паливні сосна, контрагент - ТОВ "Даніком Груп", сума без ПДВ - 146250,00 грн., ПДВ - 29250,00 грн.,

За наданими актами списання товарів за 2016-2018р.р. підприємцем проведені списання дрів паливних дуб, дрів паливних сосна, паливної гранули як витрати, що пов`язані з утриманням офісу.

Проведення господарських операцій за вказаними видатковими накладними відображено за картками по рахунку 92 «Адміністративні витрати» (Обслуговування офісу, опалення), згідно яких: обороти за період і поточне дебетове сальдо - 116,00 куб. м (за 2016 рік), 16,80 куб. м - за 2017 рік, 297,78 куб. м - за 2018 рік.

Відповідно до відомостей по взаєморозрахунках з контрагентами за 2016-2018р.р. - зазначена сума 405 883,26 грн. (без ПДВ) обґрунтовано не врахована у складі витрат платника податку - складу документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки.

Таким чином, відповідно до відомостей по взаєморозрахунках з контрагентами за 2016-2018 роки зазначена сума за вищевказаними видатковими накладними в загальному підсумку 919092,16 грн. без ПДВ (405883,26 грн. (без ПДВ) + 513208,90 грн. (без ПДВ)) обґрунтовано не врахована у складі витрат платника податку - складу документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018р.р.

При цьому, виходячи з вищевказаного, сума ПДВ 182 418,04 грн. (79776,66 + 102641,38) за вищенаведеними видатковими накладними має обґрунтування включення та відображення у складі податкового кредиту підприємця протягом 2016-2018 роки.

Експерт повідомив, що зазначені результати від проведення господарських операцій між ФОП ОСОБА_1 та контрагентами враховуються у складі витрат вказаного платника податків протягом 2016-2018 роки в загальному розмірі 2023348,65 грн.

У висновку вказано, що згідно зведених даних експертом в таблиці №1 додатку №1 до висновку - за випискою по рахунку № НОМЕР_4 за 2017р., отриманий дохід підприємця внаслідок отримання ним від контрагентів оплати за оренду становив 1731061,41 грн.

Відповідно, має місце заниження доходу за 2017 рік ФОП ОСОБА_1 в розмірі 68217,06 грн. (1731061,41 - 1662844,35).

При цьому, завищення складу витрат ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018р.р. відсутнє.

Таким чином, за визначеною пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставкою оподаткування доходів (18%) матиме місце заниження ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік податку на доходи фізичних осіб на суму 12279,07 грн. (68217,06 грн. х 18%).

Відповідно, встановлення контролюючим органом заниження ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018р.р. податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на суму 297 563,21 грн., в т.ч.: за 2016р. в сумі 55321,40 грн., за 2017р. в сумі 198192,35 грн. та за 2018р. в сумі 44049,46 грн. - не містить нормативного та документального обґрунтування.

Також, за визначеною п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України ставкою військового збору матиме місце заниження ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік військового збору на суму 1023,26 грн. (68217,06 грн. х 1,5%).

Відповідно, встановлення контролюючим органом заниження ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018р.р. військового збору від здійснення підприємницької діяльності на суму 23350,61 грн., в т.ч. за 2016р. в сумі 4610,11 грн., за 2017р. в сумі 16139,14 грн. та за 2018р. в сумі 2601,36 грн. - не містить нормативного та документального обґрунтування.

Також у висновку вказано, що згідно зі зведеними даними податкових накладних за 2016-2018 роки, за операціями, які є об`єктом оподаткування платників податку ФОП ОСОБА_1 (щодо: придбаних послуг, товарів, проведення ремонтних робіт з використанням зазначених товарів; які, за наданими документами, пов`язані з проведенням господарською діяльності підприємця), обсяги постачання без ПДВ становили:

- за 2016 рік - 340 970,46 грн. без ПДВ (ПДВ - 68067,31 грн.);

- за 2017 рік - 1372525,10 грн. без ПДВ (ПДВ - 277600,76 грн.);

- за 2018 рік - 218796,03 грн. без ПДВ (ПДВ - 43759,21 грн.)

Разом: 1 932 291,59 грн. без ПДВ (ПДВ - 389427,28 грн.).

За виписаними податковими накладними на користь ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки (за видатковими накладними, проведення операцій за якими має відношення до господарської діяльності підприємця за 2016-2018 роки) обсяги постачання без ПДВ становили:

- за 2016 рік - 310 108,47 грн. (ПДВ -62 021,69 грн.);

- за 2017 рік - 272 664,93 грн. (ПДВ -53 132,99 грн.);

- за 2018 рік - 444 695,43 грн. (ПДВ - 88 938,19 грн.).

Разом (за 2016-2018р.р.) обсяги постачання без ПДВ становили 1027468,83 грн. (ПДВ - 204092,87 грн.).

Всього, за зведеними даними податкових накладних за 2016-2018 роки за операціями, які є об`єктом оподаткування платників податку ФОП ОСОБА_1 , обсяги постачання без ПДВ становили:

- за 2016 рік - 651078,93 грн. (340970,46 грн. + 310108,47 грн.) без ПДВ (ПДВ - 130089,00 грн. (68067,31 грн. + 62021,69 грн.);

- за 2017 рік - 1645190,03 грн. (1372525,10 грн. + 272664,93 грн.) без ПДВ (ПДВ - 330733,75 грн. (277600,76 грн. + 53132,99 грн.);

- за 2018 рік - 663491,46 грн. (218796,03 грн. + 444695,43 грн.) без ПДВ (ПДВ - 132697,40 грн. (43759,21 грн. + 88938,19 грн.)

Разом: 2959760,42 грн. (1932291,59 грн. + 1027468,83 грн.) без ПДВ (ПДВ - 593520,15 грн. (389427,28 грн. + 204092,87 грн.).

Експерт зазначив, між його даними щодо включення до складу податкового кредиту з ПДВ ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018р.р. та даними контролюючого органу наявна розбіжність, яка пояснюється, першочергово, тим, що операції, які є об`єктом оподаткування платників податку ФОП ОСОБА_1 , пов`язані з проведенням господарської діяльності цього підприємця, зокрема, за обсягами постачання без ПДВ на 2 959 760,42 грн. (ПДВ - 593520,15 грн.).

При цьому, контролюючим органом допущені арифметичні помилки (зокрема, за складом податкового кредиту з ПДВ підприємця), а саме:

- 2016 рік - 14,62 грн. (130103,62 - 130089,00);

- 2017 рік - 25011,90 грн. (355745,65 - 330733,75);

- 2018 рік - 25011,17 грн. (132697,40 - 107686,23);

За загальною сумою (за 2016-2018р.р.): 15,35 грн. (593535,50 - 593520,15).

Відповідно, встановлення контролюючим органом заниження ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018р.р. податку на додану вартість в сумі 593535,50 грн., в т.ч. за 2016р. в сумі 130103,62 грн., за 2017р. в сумі 355745,65 грн. та за 2018р. в сумі 107686,23 грн., в зв`язку з включенням ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. до складу податкового кредиту товарів/послуг, що використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків - не містить нормативного та документального обґрунтування.

Експерт зазначив, що причини розбіжностей між зведеними експертними даними та даними контролюючого органу в акті перевірки пояснюються тим, що:

- в акті перевірки наявні арифметичні помилки;

- при визначенні суми доходу підприємця має місце заниження доходу за 2017 рік ФОП ОСОБА_1 в розмірі 68217,06 грн. (1 731 061,41 - 1662844,35).

- за зведеними даними експерта документально підтверджується проведення господарських операцій ФОП ОСОБА_1 протягом 2016-2018р.р., результати яких обґрунтовано підлягають відображенню у складі витрат підприємця і як таких, що пов`язані з проведенням господарської діяльності, протягом зазначеного періоду. Зокрема, за наявними в матеріалах справи документами:

1) документально підтверджується понесення витрат на матеріали, які в подальшому використані при проведенні ремонтних робіт та які мають зв`язок з витратами, понесеними при проведенні господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 протягом 2016-2018р.р.:

- за 2016 рік - 182635,02 грн.;

- за 2017 рік - 1288890,08 грн.;

- за 2018 рік - 232823,54 грн.

Разом: 1704348,64 грн.

При цьому, розбіжність між зведеними даними експертом в таблиці №2 додатку 1 до висновку та даними контролюючого органу становить:

- за 2016 рік - 12576,39 грн. (195211,41 -182635,02, де: 195211,41 грн. - дані контролюючого органу, 182635,02 грн. - зведені дані експерта за наданими матеріалами справи);

- за 2017 рік - 257811,57 грн. (1546701,65 - 1288890,08, де: 1 546 701,65 грн. - дані контролюючого органу, 1288890,08 грн. - зведені дані експерта за наданими матеріалами справи);

- за 2018 рік - 37532,11 грн. (270355,65 - 232823,54, де: 270355,65 грн. - дані контролюючого органу, 232823,54 грн. - зведені дані експерта за наданими матеріалами справи);

Підсумок: 307920,07 грн. (2012268,71 - 1704348,64, де: 2012268,71 грн. - дані контролюючого органу, 1704348,64 грн. - зведені дані експерта за наданими матеріалами справи);

2) документально підтверджується понесення витрат в частині надання послуг, а саме проведення будівельних робіт контрагентом ТОВ «Магістраль Буд», понесеними при проведенні господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 протягом 2016-2017р.р. в розмірі 319 000,00 грн. (зокрема, за актами: №ОУ-0000027 від 13.05.2016р., №ОУ-0000023 від 08.04.2016р., №ОУ-0000011 від 10.03.2016р., №ОУ-0000012 від 23.03.2016р., №ОУ-0000037 від 03.04.2017р., №ОУ-0000065 від 13.07.2017р.):

- 2016 рік - 181500,00 грн.

- 2017 рік - 137500,00 грн.

Контролюючим органом дані суми витрат знімаються зі складу витрат підприємця, при цьому сам підприємець враховував у складі витрат дані суми протягом вказаного періоду.

Відповідно, має місце розбіжність між зведеними даними експертом в таблиці №2 додатку 1 до висновку та даними контролюючого органу, яка становить: 319000,00 грн.

Також, експерт зауважив, що надані матеріали справи не містять документів, зокрема: акта №ОУ-0020569 від 20.04.2017р. на суму оплати без ПДВ - 27 485,98 грн., контрагент - ТОВ "Аквавіта Тур", номенклатура послуги - проживання в готелі, страхування; актів, накладних щодо надання консалтингових послуг від 03.09.2018р. на суму 139653,50 грн., контрагент ТОВ "ЛО ГІД", номенклатура послуги - консалтингові послуги.

За випискою по рахунку № НОМЕР_4 :

- 25.04.2017р. - проведено оплату на користь ТОВ "Аквавіта-Тур" в розмірі 27485,98 грн. (без ПДВ) з призначенням платежу - оплата за послуги;

- 13.09.2018р. - проведено оплату на користь ТОВ "ЛО ГІД" в розмірі 139653,50 грн. з призначенням платежу - оплата за консалтингові послуги.

Відповідно до відомостей по взаєморозрахунках з контрагентами за 2017-2018р.р. - зазначені суми: 27485,98 грн. (без ПДВ) та 139653,50 грн. (без ПДВ) обґрунтовано не враховані у складі витрат платника податку - складу документально підтверджених витрат, пов`язаних господарською діяльністю податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2017-2018 роки.

Контролюючим органом дані суми витрат знімаються зі складу витрат підприємця, при цьому сам підприємець не враховував у складі витрат дані суми протягом вказаного періоду;

3) проведення господарських операцій за видатковими накладними на загальну суму 513208,90 грн. без ПДВ, ПДВ - 102641,39 грн. (від 31.03.2016р. №23, від 31.03.2016р. №32, від 29.02.2016р. №8, від 31.01.2016р. №18, від 30.04.2016р. №11, від 28.12.2017р. №1, від 30.11.2017р. №139, від 29.06.2017р. №131, від 25.05.2018р. №3, від 28.04.2018р. №180, від 26.09.2018р. №102) та по яких відсутні проведення оплати ФОП ОСОБА_1 - відображено у складі руху товару та послуг по рахункам за 2016-2018 року та які враховані під час проведення ремонтних робіт у підприємця.

Також, відповідно до відомостей по взаєморозрахунках з контрагентами за 2016-2018 роки зазначена сума 513208,90 грн. (без ПДВ) обґрунтовано не врахована у складі витрат платника податку - складу документально підтверджених витрат, пов`язаних господарською діяльністю податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки.

Проведення господарських операцій за видатковими накладними (від 30.12.2016р. №115, від 31.10.2016р. №136, від 25.10.2016р. №111, від 31.01.2017р. №77, від 31.07.2018р. №151, від 28.08.2018р. №118, від 25.09.2018р. №100) на загальну суму без ПДВ - 405883,26 грн., ПДВ - 79776,66 грн. відображено за картками по рахунку 92 «Адміністративні витрати» (Обслуговування офісу, опалення), згідно яких: обороти за період і поточне дебетове сальдо - 116,00 куб. м (за 2016 рік), 16,80 куб. м - за 2017 рік, 297,78 куб. м - за 2018 рік, за вказаними накладними відсутні проведення оплати ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей по взаєморозрахунках з контрагентами за 2016-2018 роки - зазначена сума 405883,26 грн. (без ПДВ) обґрунтовано не врахована у складі витрат платника податку - складу документально підтверджених витрат, пов`язаних господарською діяльністю податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки.

Таким чином, відповідно до відомостей по взаєморозрахунках з контрагентами за 2016-2018 роки зазначена сума за вищевказаними видатковими накладними в загальному підсумку 919092,16 грн. без ПДВ (405883,26 грн. (без ПДВ) + 513208,90 грн. (без ПДВ)) обґрунтовано не врахована у складі витрат платника податку - складу документально підтверджених витрат, пов`язаних господарською діяльністю податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки.

При цьому, виходячи з вищевказаного, сума ПДВ 182 418,04 грн. (79776,66 + 102641,38) за вищенаведеними видатковими накладними має обґрунтування включення та відображення у складі податкового кредиту підприємця протягом 2016-2018 роки.

Контролюючим органом дані суми витрат (919092,16 грн. без ПДВ) знімаються зі складу витрат підприємця, при цьому сам підприємець не враховував у складі витрат дані суми протягом вказаного періоду.

4) за зведеними даними податкових накладних за 2016-2018 роки, за операціями, які є об`єктом оподаткування платників податку ФОП ОСОБА_1 , обсяги постачання без ПДВ становили:

- за 2016 рік - 651078,93 грн. без ПДВ (ПДВ - 130089,00 грн.);

- за 2017 рік - 1645190,03 грн. без ПДВ (ПДВ - 330733,75 грн.;

- за 2018 рік - 663491,46 грн. без ПДВ (ПДВ - 132697,40 грн.).

Разом: 2959760,42 грн. без ПДВ (ПДВ - 593520,15 грн.

Між зазначеними експертними даними щодо включення до складу податкового кредиту з ПДВ ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки та даними контролюючого органу наявна розбіжність, яка пояснюється, першочергово тим, що операції, які є об`єктом оподаткування платників податку ФОП ОСОБА_1 , пов`язані з проведенням господарської діяльності цього підприємця, зокрема, за обсягами постачання без ПДВ на 2959760,42 грн. (ПДВ - 593520,15 грн.).

При цьому, контролюючим органом допущені арифметичні помилки, а саме:

- 2016 рік - 14,62 грн.;

- 2017 рік - 25011,90 грн.;

- 2018 рік - 25011,17 грн.;

Разом: 15,35 грн.

Експерт дійшов висновку, що обґрунтованість висновків Головного управління ДФС у Київській області, викладених в акті перевірки від 03.07.2019р. №577/10-36-13-03/ НОМЕР_1 щодо заниження Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 суми чистого доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на загальну суму 1556707,69 грн., що призвело до заниження: податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 297563,21 грн., військового збору на суму 23350,61 грн., податку на додану вартість на 593535,50 грн., внаслідок чого ГУ ДФС у Київській області винесені податкові повідомлення-рішення від 05.08.2019р. №, №, № - не підтверджується.

При цьому, експерт вказав на те, що з наданих матеріалів справи вбачається, що має місце заниження ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік: податку на доходи фізичних осіб на суму 12279,07 грн., військового збору на суму 1023,26 грн.

Головне управління ДПС у Київській області у додаткових поясненнях, не погоджуючись з висновками експертного дослідження, зазначило, що експертом під час проведення дослідження не взято до уваги практику вирішення податкових спорів, та не досліджено суть господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 та відповідних господарських операцій позивача.

Крім того, відповідач зазначив, що експертом не були досліджені дані Книги обліку доходів і витрат.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи дійсно відсутня Книга обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 .

Позивач не надавав вказаний документ і під час перевірки.

У позовній заяві позивач зазначив про те, що Книга обліку доходів і витрат зникла після проведення у його приміщеннях, які використовувало на праві оренди ТОВ "Даніком груп", обшуку та вилучення первинної документації на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 у справі №357/5643/19, що стосується його контрагента - ТОВ "Даніком груп".

На підтвердження наданих пояснень позивачем було додано до матеріалів справи копію ухвали слідчого судді Білоцеркіського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 у справі №357/5643/19.

Водночас, суд зазначає, що відсутність Книги обліку доходів і витрат не є підставою, яка унеможливлює здійснення перевірки дотримання позивачем вимог податкової дисципліни, позаяк така книга є виключно обліковим документом та не відноситься до первинних документів. Водночас, матеріали справи містять усю необхідну первинну документацію, якої було достатньо для проведення експертного дослідження.

У суду відсутні підстави не довіряти зазначеному експертному висновку, оскільки вказане дослідження було проведено кваліфікованим фахівцем, попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

За таких обставин, оскільки матеріалами справи не підтверджується заниження ФОП ОСОБА_1 податку на додану вартість на суму 593535,50 грн., су вважає, що контролюючий орган необґрунтовано прийняв податкове повідомлення-рішення від 05.08.2019 №.

Таким чином, вказане спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, оскільки матеріали справи підтверджується заниження ФОП ОСОБА_1 доходу за 2017 рік в розмірі 68217,06 грн. та заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 12279,07 грн., суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 05.08.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу податкового зобов`язання у розмірі 285284,14 грн. (297563,21 грн. - 12279,07 грн.) та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 71321,03 грн. (74390,80 грн. - 3069,77 (25% від суми правомірно донарахованого контролюючим органом податкового зобов`язання в розмірі 12279,07 грн.)).

Крім того, оскільки матеріалами справи підтверджується заниження ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік військового збору на суму 1023,26 грн., податкове повідомлення-рішення від 05.08.2019 № має бути визнано протиправним та скасовано в частині нарахування позивачу податкового зобов`язання у розмірі 22327,35 грн. (23350,61 грн. - 1023,26 грн.) та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5581,83 грн. (5837,65 грн. - 255,82 (25% від суми правомірно донарахованого контролюючим органом податкового зобов`язання в розмірі 1023,26 грн.)).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Згідно з частинами п`ятою-восьмою статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за проведення судової економічної експертизи у даній справі було сплачено 50176,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.04.2020 №1318.

Відповідач у клопотанні про зменшення судових витрат вказав на те, що сума витрат на судову економічну експертизу є завищеною з огляду на завищення судовим експертом тривалості робіт по здійсненню експертного дослідження (період з 06.03.2020 по 06.07.2020) та його невідповідності кількості та складності справи.

Водночас, відповідачем не вказано у клопотанні, порівняно з чим є завищеною тривалість робіт з проведення експертизи. Так, у клопотанні не міститься порівняльний аналіз тривалості експертного дослідження, проведеного судовим експертом Барабашом Русланом Віталійовичем, з іншими експертними установами або окремими експертами з проведення експертиз зі схожими вихідними даними (вид експертизи; обставини та питання, які необхідно дослідити; обсяг матеріалів; обсяг експертного висновку тощо). При цьому, посилання відповідача на те, що планова перевірка була проведена двома ревізорами-інспекторами протягом 160 годин, а експертна дослідження витратив 307 годин, суд вважає непереконливими через неможливість порівнювати роботу судового експерта з виконанням службових обов`язків працівниками контролюючого органу. Крім того, обчислюючи час роботи ревізорів періодом проведення перевірки (з 11.06.2019 по 25.06.2019) відповідачем безпідставно не врахований той факт, що акт перевірки був складений 03.07.2019, але цей час (з 25.06.2019 по 03.07.2019) з невідомих для суду причин відповідачем не був врахований.

Згідно з частинами першою - третьою статті 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частини першої статті 103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Як було вказано вище, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 у цій справі було призначено судову економічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Барабашу Руслану Віталійовичу (свідоцтво експерта №1697, адреса: АДРЕСА_3 , т. НОМЕР_5 ).

Вказана ухвала набрала законної сили з моменту ї постановлення та не була оскаржена відповідачем, незважаючи на таку можливість, передбачену пунктом 9 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До матеріалів справи долучений Висновок експерта від 06.07.2020 №37 за результатами проведення судової економічної експертизи у цій справі. До цього висновку експертом було додано розрахунок вартості проведеного дослідження із зазначенням: тривалості робіт (307 годин); категорії складності (середня); дати початку (06.03.2020) та закінчення (06.07.2020) проведення експертизи; вартості 1 експертогодини (163,44 грн.).

Під час розгляду цієї справи судом визнано цей висновок експерта як доказ у справі, який відповідає вимогам КАС України, оскільки містить інформацію про предмет доказування, отриманий в передбаченому порядку та на його підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд зазначає, що витрати на проведення експертизи були фактично понесені позивачем, що підтверджується належними доказами; такі витрати є неминучими, враховуючи необхідність призначення у цій справі експертизи та набрання законної сили відповідної ухвали суду, якою саме на позивача покладено обов`язок попередньої оплати вартості дослідження; розмір таких витрат є обґрунтованим та співмірний зі складністю справи, а відповідачем переконливих доказів протилежного суду не надано.

При цьому, правовий висновок щодо таких передумов для стягнення витрат по проведенню судових експертиз викладено Верховним Судом у постановах від 16.12.2020 у справі № 824/647/19-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93594977) та від 07.05.2020 у справі № 805/3239/18-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 89111261).

На підставі викладеного, враховуючи часткове задоволення позовних вимог (на суму 1126433,73 грн. від загальної суми заявлених вимог 1143061,65 грн.), розмір витрат на проведення експертизи, які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, складає 49446,18 грн. (50176,08 грн. х 1126433,73 грн. / 1143061,65 грн.).

Щодо клопотання позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно з положенням частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною шостою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 76397938).

При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Як було вказано вище, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини шостої статті 134 КАС України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі №520/1849/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504176).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

28.10.2019 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Куришко і партнери" (Адвокатське об`єднання" було укладено договір про надання правової допомоги №32/19, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язалось надати клієнту професійну допомогу по підготовці позову, супроводженню адміністративної справи, представництву клієнта за позовом до Головного управління ДПС у Київській області як правонаступника Головного управління ДФС у Київській області щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.08.2019 №, № та №.

Пунктом 4.1 договору визначено, що гонорар адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги згідно цього договору складає 55000,00 грн. без ПДВ.

Згідно з пунктом 7.1 даний договір укладений на строк до 31.12.2020 та набирає чинності з моменту його підписання.

09.12.2019 між ФОП ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням "Куришко і партнери" укладено додаткову угоду №1, в якій сторони дійшли висновку викласти пункту 4.1 договору в такій редакції: "Гонорар адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги згідно цього договору складає 55000,00 грн., без ПДВ, гонорар обчислюється, виходячи з фіксованої ціни за представництво у сумі в розмірі 3000,00 грн. за 1 судове засідання та погодинної оплати за інші види правової допомоги з розрахунку вартості 1 години роботи адвоката в розмірі 1000,00 гривень.

27.10.2020 між ФОП ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням "Куришко і партнери" укладено додаткову угоду №1, в якій сторони дійшли висновку викласти пункту 4.1 договору в такій редакції: "Гонорар адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги згідно цього договору складає 63000,00 грн., без ПДВ. Гонорар обчислюється, виходячи з фіксованої ціни за представництво у сумі в розмірі 4000,00 грн. за 1 судове засідання та погодинної оплати за інші види правової допомоги з розрахунку вартості 1 години роботи адвоката в розмірі 2000,00 гривень.

Позивачем на підтвердження наданих Адвокатським об`єднанням "Куришко і партнери" послуг надано акт про приймання-передачу наданих послуг від 04.09.2020 на суму 55000,00 грн. та акт про приймання-передачу наданих послуг від 02.11.2020 на суму 8000,00 грн.

Згідно з актом від 04.09.2020 вартість витрат у розмірі 55000,00 грн. дорівнює сумі вартості таких складових:

- ознайомлення з актом перевірки - 7 годин (7000,00 грн.);

- ознайомлення з податковими повідомленнями-рішеннями - 0 годин 15 хвилин (250,00 грн.);

- ознайомлення з документами щодо досудового врегулювання спору - 1 година 30 хвилин (1500,00 грн.);

- консультації, узгодження правової позиції з клієнтом, у тому числі щодо способу відновлення прав, предмету та підстави позову, суб`єктного складу сторін, обставин справи - 3 години 30 хвилин (3500,00 грн.);

- збір, вивчення та аналіз доказів і документів - 11 годин (11000,00 грн.);

- підготовка позовної заяви - 8 годин (8000,00 грн.);

- ознайомлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі - 0 годин 30 хвилин (500,00 грн.);

- ознайомлення 03.12.2019 з матеріалами справи для підготовки пояснень, складання пояснень та заяви про їх приєднання до справи - 2 години 30 хвилин (2500,00 грн.);

- ознайомлення з відзивом на позов з додатками - 1 година 30 хвилин (1500,00 грн.);

- підготовка відповіді на відзив - 4 години (4000,00 грн.);

- складання клопотання про призначення судової експертизи - 1 година 30 хвилин (1500,00 грн.);

- підготовка пояснень від 10.04.2020 - 1 година 30 хвилин (1500,00 грн.);

- ознайомлення з ухвалою суду про призначення судової експертизи, клопотанням судового експерта про надання матеріалів, необхідних проведення експертизи - 0 годин 30 хвилин (500,00 грн.);

- ознайомлення з висновком експерта - 2 години 15 хвилин (2250,00 грн.);

- ознайомлення з ухвалою суду про поновлення провадження у справі та складання пояснень від 11.08.2020 - 0 годин 30 хвилин (500,00 грн.);

- представництво інтересів клієнта у судових засіданнях 17.12.2019, 14.01.2020 та 01.09.2020 - 9000,00 грн.

Згідно з актом від 02.11.2020 вартість витрат у розмірі 8000,00 грн. дорівнює сумі вартості таких складових:

- ознайомлення та аналіз клопотання про зменшення судових витрат - 1 годин (2000,00 грн.);

- підготовка заперечень на клопотання відповідача про зменшення судових витрат - 3 години (6000,00 грн.).

Судом встановлено, що АО "Куришко і партнери" були виставлені позивачу рахунки на оплату від 09.12.2019 на суму 55000,000 грн. та від 02.11.2020 на суму 8000,00 грн.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано до матеріалів справи платіжні доручення від 12.12.2019 № 1242 на суму 6300,00 грн., від 23.06.2020 №1347 на суму 6000,00 грн.

При цьому, лише факт часткової оплати позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 12300,00 грн. не є підставою для стягнення з відповідача виключно цієї (фактично сплаченої) суми, оскільки відповідно до положень частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

З наведеної норми вбачається, що розподілу підлягає навіть кредиторська заборгованість позивача зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджується відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85211544) та постанові від 20.12.2019 у справі №903/125/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504028).

Надаючи оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом справи, суд зазначає, що не відповідають ознакам «неминучості» такі складові заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу:

- ознайомлення з документами щодо досудового врегулювання спору - 1 година 30 хвилин (1500,00 грн.);

- ознайомлення з відзивом на позов з додатками - 1 година 30 хвилин (1500,00 грн.);

- підготовка відповіді на відзив - 4 години (4000,00 грн.);

- ознайомлення та аналіз клопотання про зменшення судових витрат - 1 годин (2000,00 грн.);

- підготовка заперечень на клопотання відповідача про зменшення судових витрат - 3 години (6000,00 грн.).

Такі процесуальні дії не були обов`язковими для розгляду та вирішення цієї справи та вчинені позивачем на власний розсуд, а тому не є неминучими, внаслідок чого їх вартість у загальному розмірі 15000 грн. не підлягає розподілу.

Крім того, на переконання суду не є неминучими і витрати позивача, пов`язані з консультаціями та узгодженням правової позиції з клієнтом вартістю 3500,00 грн. (за 3 години 30 хвилин роботи), оскільки представником до складу витрат включена вартість інших дій, які фактично охоплюють необхідність таких консультацій та узгоджень (зокрема, збір, вивчення та аналіз доказів, ознайомлення з документами тощо).

Отже, витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 18500 грн. розподілу не підлягають.

Таким чином, дослідженню на предмет розподілу підлягають лише витрати на правничу допомогу у розмірі 44500,00 грн., які складаються таких складових:

- ознайомлення з актом перевірки - 7 годин (7000,00 грн.);

- ознайомлення з податковими повідомленнями-рішеннями - 0 годин 15 хвилин (250,00 грн.);

- збір, вивчення та аналіз доказів і документів - 11 годин (11000,00 грн.);

- підготовка позовної заяви - 8 годин (8000,00 грн.);

- ознайомлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі - 0 годин 30 хвилин (500,00 грн.);

- ознайомлення 03.12.2019 з матеріалами справи для підготовки пояснень, складання пояснень та заяви про їх приєднання до справи - 2 години 30 хвилин (2500,00 грн.);

- складання клопотання про призначення судової експертизи - 1 година 30 хвилин (1500,00 грн.);

- підготовка пояснень від 10.04.2020 - 1 година 30 хвилин (1500,00 грн.);

- ознайомлення з ухвалою суду про призначення судової експертизи, клопотанням судового експерта про надання матеріалів, необхідних проведення експертизи - 0 годин 30 хвилин (500,00 грн.);

- ознайомлення з висновком експерта - 2 години 15 хвилин (2250,00 грн.);

- ознайомлення з ухвалою суду про поновлення провадження у справі та складання пояснень від 11.08.2020 - 0 годин 30 хвилин (500,00 грн.);

- представництво інтересів клієнта у судових засіданнях 17.12.2019, 14.01.2020 та 01.09.2020 - 9000,00 грн.

Відповідач заперечуючи щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, зазначив про їх неспівмірність зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг правничої допомоги.

Зокрема, відповідач стверджує, що такі дії представника як «ознайомлення з актом перевірки», «ознайомлення з податковими повідомленнями-рішеннями» не мають значення по справі, оскільки вчинялися представником з метою здійснення процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень.

Крім того, представник відповідача повідомив, що позивачем у справі №320/5535/19 оскаржуються вимога про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій, винесені на підставі того самого акта перевірки, що і спірні податкові повідомлення-рішення, а тому розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.

Частково погоджуючись з такими твердженнями відповідача, суд вважає, що такі процесуальні дії представника як «ознайомлення з актом перевірки», «ознайомлення з податковими повідомленнями-рішеннями», «збір, вивчення та аналіз доказів і документів» та «підготовка позовної заяви» не є за своєю суттю окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, внаслідок чого їх вартість дійсно є завищеною.

За таких обставин, суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язані зі вчиненнями перелічених вище дій, обмеживши такі витрати вартістю однією, найтривалішої процесуальної дії - «збір, вивчення та аналіз доказів і документів» - 11 годин (11000,00 грн.). У зв`язку з цим розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню на 15250,00 грн. - до 29250,00 грн.

Щодо іншої частини заявлених до відшкодування витрат суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18 реєстраційний номер судового рішення в ЄРСР - 91919350) зауважив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Враховуючи складність справи; кількість (обсяг) матеріалів, з яких вона складається; ціну позову (1143061,65 грн.), суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 29250,00 грн. є співмірним та таким, що підлягає розподілу між сторонами.

При цьому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог (на суму 1126433,73 грн. від загальної суми заявлених вимог 1143061,65 грн.), розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, складає 28824,51 грн. (29250,00 грн. х 1126433,73 грн. / 1143061,65 грн.).

Також з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 17145,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.11.2019 №1229 (т.1, а.с.47).

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог (на суму 1126433,73 грн. від загальної суми заявлених вимог 1143061,65 грн.), сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області, становить 16896,50 грн. (17145,92 грн. х 1126433,73 грн. / 1143061,65 грн.).

Отже, загальна сума судових витрат, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області, становить 95167,19 грн. (16896,50 грн. + 28824,51 грн. + 49446,18 грн.).

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 05.08.2020 №.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 05.08.2020 № в частині нарахування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 285284,14 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 71321,03 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 05.08.2020 № № в частині нарахування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 податкового зобов`язання з військового збору в розмірі 22327,35 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5581,83 грн.

5. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

6. Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у сумі 95167,19 грн. (дев`яносто п`ять тисяч сто шістдесят сім грн. 19 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд.5А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.