Справа № 360/2467/20
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року справа №360/2467/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 360/2467/20 (головуючий І інстанції Петросян К.Є., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання протиправними та скасування певних пунктів наказів, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив:

- визнати протиправними дії ГУ ДСНС України у Луганський області щодо видання незаконних наказів про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарних стягнень;

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 17.09.2018 року № 290 «Про преміювання» щодо позбавлення ОСОБА_1 премії за серпень 2018 року в повному обсязі у сумі 1445,40 грн;

- визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 17.04.2019 року № 127 «Про преміювання» щодо позбавлення ОСОБА_1 премії за березень 2019 року в повному обсязі у сумі 2138,60 грн;

- стягнути з ГУ ДСНС України у Луганській області на користь ОСОБА_1 кошти за недотриману премію у сумі 3584 грн, моральну шкоду в сумі 20000 грн, а також витрати на юридичну допомогу у розмірі 6500 грн;

- стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1681,60 грн. (т. 1 а.с. 219-224).

Ухвалою суду першої інстанції від 17.09.2020 року визнано поважними причини пропуску та поновлено строк звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання протиправними та скасування певних пунктів наказів, стягнення коштів (т. 2 а.с. 33-34).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 року позов задоволений частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 17.09.2018 № 290 «Про преміювання» в частині пункту 4, яким позбавлено премії за серпень 2018 року в повному обсязі полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління Головного управління, у зв`язку з накладеним дисциплінарним стягненням;

- визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 17.04.2019 року № 127 «Про преміювання» в частині пункту 6, яким позбавлено премії за березень 2019 року в повному обсязі полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління Головного управління, у зв`язку з накладеним дисциплінарним стягненням;

- зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області вирішити питання щодо преміювання ОСОБА_1 за серпень 2018 року та березень 2019 року, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- в решті заявлених вимог - відмовлено (т.2 а.с. 35-40).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, доповнення до неї в яких просив частково скасувати рішення суду та задовольнити позов в частині стягнення з ГУ ДСНС України у Луганській області на користь ОСОБА_1 кошти за недотриману премію у сумі 3584 грн, моральну шкоду в сумі 20000 грн, витрати на юридичну допомогу в сумі 6500 грн

Апелянт вважає, що наявні підстави для стягнення моральної шкоди, врховуючи п. 3 постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 43. Також, матеріалами справи підтверджується надання адвокатом юридичної допомоги позивачу (т. 2 а.с. 46-53).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи (а.с. 149-156). Посилання позивача на повторне накладення одного й того ж дисциплінарного стягнення наказами від 22.03.2019 року № 93 та від 17.04.2019 року № 127 є хибними, оскільки наказ від 17.04.2019 року № 127 стосувався преміювання осіб рядового і начальницького складу. Неодноразове проведення службоових розслідувань відносно позивача доводить порушення останнім службової дисципліни.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг із доповненнями, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Пунктом 2 наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 21.08.2018 року № 229 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», на полковника служби цивільного захисту, заступника начальника управління - начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (т. 1 а.с. 135).

У зв`язку з накладеним наказом від 21.08.2018 року № 229 дисциплінарним стягненням, наказом ГУ ДСНС України у Луганській області від 17.09.2018 року № 290 «Про преміювання», позбавлено премії за серпень 2018 року в повному обсязі полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , заступника управління - начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління Головного управління (т.1 а.с.9, 165-169).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2019 року у справі № 360/579/19, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 року, визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 21.08.2018 року № 229 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (т.1 а.с.13-21).

Пунктом 1 наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 22.03.2019 року № 93 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», на начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність за порушення службової дисципліни (т.1 а.с. 54 зв.б-56).

У зв`язку з накладеним наказом від 22.03.2019 року № 93 дисциплінарним стягненням, наказом ГУ ДСНС України у Луганській області від 17.04.2019 року № 127 «Про преміювання», позбавлено премії за березень 2019 року в повному обсязі полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління Головного управління (т.1 а.с.8, 160-164).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 року у справі № 360/1708/19, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 року, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДСНС України у Луганській області від 22.03.2019 року № 93 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині пункту 1 (т.1 а.с.22-30).

Позивач звернувся із заявою від 19.09.2019 року до відповідача про вирішення питання про нарахування і виплату йому премії внаслідок скасування судовим рішенням пункту 2 наказу від 21.08.2018 року № 229. Листом від 28.10.2019 року № 06-5162/232 відповідач повідомив, що в рішенні суду не йдеться про скасування наказу про позбавлення премії, у зв`язку із чим відсутні підстави для таких дій (т. 1 а.с.69-70).

Згідно п. 2 Положення про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593 (далі - Положення № 593) служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Особи рядового і начальницького складу користуються правами і виконують службові обов`язки відповідно до законодавства та цього Положення (пункт 28 Положення № 593).

За змістом пункту 29 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Дисциплінарний статут служби цивільного захисту (далі - Статут), затверджений Законом України від 05.03.2009 року № 1068-VI, визначає сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування.

Згідно пункту 7 розділу І Статуту за порушення службової дисципліни особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом, а також цивільну, адміністративну, кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 57 розділу ІІІ Статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

На осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність (пункт 68 розділу ІІІ Статуту).

Згідно ст. 125 Кодексу цивільного захисту України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і та начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно пп. 2 пункту 5 Постанови № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу визначено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 року № 623, (далі - Інструкція № 623).

Згідно п. 1 розділу ХVІ Інструкції № 623 керівники органів управління (підрозділів) мають право в межах фонду преміювання та економії грошового забезпечення здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному наказом ДСНС на відповідний рік, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого органом управління (підрозділу) з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів), з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників органів управління (підрозділів).

Пунктом 2 розділу ХVІ Інструкції № 623 передбачено, що керівник органу управління (підрозділу) має право позбавляти осіб рядового і начальницького складу премії повністю або зменшувати її розмір за грубі дисциплінарні проступки та порушення службової дисципліни, передбачені статтями 58, 59 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту.

Особи рядового і начальницького складу позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом керівника органу управління (підрозділу) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим особам рядового і начальницького складу. У рапортах із клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково), поданих у кінці кожного місяця, рапортах безпосередніх керівників із клопотанням про виплату премії (позбавлення повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставами для цього.

Таким чином, питання преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту віднесено до компетенції керівника органу управління (підрозділу). Преміювання здійснюється в межах утвореного фонду преміювання, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів та з урахуванням особистого внеску осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту в загальний результат служби, відповідно до положення про премюівання. Керівник органу управління (підрозділу) має право позбавити повністю або зменшити розмір премії особі рядового і начальницького складу за грубі дисциплінарні проступки та порушення службової дисципліни, передбачені Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) на підставі відповідного наказу.

Відповідачем розроблене органом управління положення про преміювання до матеріалів справи не надано, як і не надано рапорти з клопотаннями про позбавлення ОСОБА_1 премії за серпень 2018 року та березень 2019 року із зазначенням конкретних причин, що стали підставою для цього.

В силу вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно витягу з наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 17.09.2018 року № 290, підставою позбавлення ОСОБА_1 премії за серпень 2018 року в повному обсязі стало накладене на позивача дисциплінарне стягнення відповідно до наказу Головного управління від 21.08.2018 року № 229.

Згідно витягу з наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 17.04.2019 року № 127 підставою позбавлення позивача премії за березень 2019 року в повному обсязі слугувало накладене на позивача дисциплінарне стягнення відповідно до наказу Головного управління від 22.03.2019 року № 93.

При цьому, накази ГУ ДСНС України у Луганській області від 21.08.2018 року № 229 та від 22.03.2019 року № 93 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності визнані протиправними та скасовані рішеннями суду у справах № 360/579/19 та № 360/1708/19, які набрали законної сили.

Згідно частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, визнання протиправним та скасування рішеннями суду наказів ГУ ДСНС України у Луганській області від 21.08.2018 року № 229 та від 22.03.2019 № 93 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, які в свою чергу слугували підставою позбавлення премії позивача у повному обсязі за серпень 2018 року та березень 2019 року, виключають можливість позбавлення ОСОБА_1 премії за вказані періоди у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправними та скасування спірних наказів відповідача від 17.09.2018 року № 290 (пункт 4) та від 17.04.2019 № 127 (пункт 6) в частині позбавлення позивача премії.

Водночас, конкретні розміри премії визначаються безпосереднім керівником, яким в спірних правовідносинах є начальник ГУ ДСНС України у Луганській області, в кожному конкретному випадку в межах фонду преміювання, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів та відповідно до особистого внеску осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту в загальний результат служби.

Тому, встановлення розміру премії є правом керівника ГУ ДСНС України у Луганській області, а її розмір залежить, у тому числі, від особистого внеску особи у загальний результат служби у конкретному періоді. Тобто, повноваження відповідача в контексті спірних правовідносин є дискреційними, у зв`язку з чим суд не може перебирати на себе повноваження відповідача щодо визначення конкретного розміру премії ОСОБА_1 за серпень 2018 року та березень 2019 року, як і не може оцінити його особистий внесок в загальний результат служби за відповідний період.

З урахуванням викладеного, щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права в частині вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 премії за серпень 2018 року у розмірі 22% в сумі 1445,40 грн та за березень 2019 року у розмірі 37% в сумі 2138,60 грн, зазначає таке.

Згідно ч. 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З практики Європейського суду слідує, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Постановою № 704 та Інструкцією № 623 надано право керівнику органу управління (підрозділів) в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному ДСНС на відповідний рік, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів, та економії грошового забезпечення здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби. Тобто, керівник має виключну компетенцію в питанні встановлення розміру вказаної премії.

Згідно ч. 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи дискреційні повноваження керівника ГУ ДСНС України у Луганській області в частині прийняття рішення з визначення розміру премії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку з обранням належного способу захисту, шляхом зобов`язання ГУ ДСНС України у Луганській області вирішити питання щодо преміювання позивача за серпень 2018 року та березень 2019 року відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Доводи позивача про накладення на нього двох дисциплінарних стягнень за одне і те саме порушення (одночасне позбавлення премії та сувора догана і попередження про неповну службову відповідність) на увагу не заслуговують, оскільки позбавлення премії не є видом дисциплінарного стягнення у розумінні пункту 68 розділу ІІІ Статуту.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн.

В обґрунтування заявленої суми моральної шкоди позивач посилається на тиск з боку відповідача, який виразився у безпідставних службових розслідуваннях відносно нього з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності та упереджене ставлення, яке відобразилося на його стані здоров`я. Зазначає, що він втратив спокій та сон, почалися головні болі та втома, внаслідок чого був змушений звернутися за медичною допомогою, і що в свою чергу, відбилося на сімейних відносинах.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивач повинен зазначити у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 постанови встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо витрат на правову допомогу в сумі 6500 грн.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 1 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500 грн.

В якості доказів надання та оплати адвокатських послуг позивачем наданий:

- договір про надання юридичної допомоги від 24.06.2020 року (т. 1 а.с. 31);

- свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надння правової допомоги (т.1 а.с. 32);

- квитанція на отримання грошей № 51 від 24.06.2020 року на суму 6500 грн (т. 1 а.с. 33).

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всього розміру гонору до суму, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Колегія суддів зазначає, що в порушення вимог ст. 134 КАС України позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, суд першої інстацнії дійшов вірного висновку про відстуність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрать на правову допомогу, оскільки такі витрати не підтвердженні належним чином.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 360/2467/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання протиправними та скасування певних пунктів наказів, стягнення коштів - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 18 січня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Гаврищук

Г.М. Міронова