Справа № 760/879/18
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/298/21
Справа №760/879/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 4 батальйону 1 полку УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Скоковця Юрія Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову вказав, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №511453 від 02.01.2018, винесену рядовим УПП у м. Києві Скоковцем Юрієм Миколайовичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, пп. В п.15.10. ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

У позові зазначив, що залишив транспортний засіб ВМW 525D номерний знак НОМЕР_1 на тротуарі за адресою: м. Київ, провулок Рильський 2/18, дотримуючись норм ПДР на декілька хвилин.

Вказав, що по поверненню до транспортного засобу у вікно постукав рядовий УПП у м. Києві Скоковець Юрій Миколайович та повідомив про паркування транспортного засобу в неналежному місці, після чого без надання будь-яких пояснень склав оскаржувану постанову.

У позові посилається на те, що з постановою не згоден, оскільки правил дорожнього руху не порушував, вважає дії вчинені інспектором протиправними.

З огляду на викладене просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.02.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

26.02.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву вказано, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підтвердження правомірності складення постанови долучив до відзиву DVD-R диск з відеозаписом.

З огляду на наведене просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

З наявної в матеріалах справи постанови серії БР № 511453 від 02.01.2018 вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВМW 525D н.з. НОМЕР_2 по пров. Рильському, 2/18 у м. Київ, здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишилося менше як 2 метри, чим порушив пунк 15.10 в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства. Зазначає, що правил дорожнього руху він не порушував, інспектор доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у справі надано до суду відзив на позовну заяву в якому вказано, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, в підтвердження чого надано суду DVD-R диск з відеозаписом, що відображує складення постанови.

Разом з цим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів правомірності рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що з наданого відповідачем відеозапису, що містяться на DVD-R диску, долученому до відзиву не вбачається підтверджень законності складення постанови та порушення позивачем правил дорожнього руху, зокрема, не вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом ВМW 525D н.з. НОМЕР_2 по пров. Рильському, 2/18 у м. Київ, здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишилося менше як 2 метри.

Крім того, суд акцентує увагу, що надане відео датоване 30.12.2017, однак згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за порушення ПДР 02.01.2018.

З огляду на наведене, суд не бере до уваги доводи відповідача стосовно законності складення постанови серії БР №511453 від 02.01.2018.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР №511453 від 02.01.2018, винесену інспектором 4 роти 4 батальйону 1 полку УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Скоковцем Юрієм Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КпАП України та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Щодо вимог позивача про визнання дій інспектора протиправними, суд зазначає наступне.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, інспектор діяв в межах своїх повноважень, вимога про визнання його дій протиправними задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 4 батальйону 1 полку УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Скоковця Юрія Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серія БР №511453 від 02.01.2018 по справі про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2019 року, ЕАВ № 645384 від 06.10.2018, винесену рядовим УПП у м. Києві Скоковцем Юрієм Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП - закрити.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. А. Усатова