Справа № 140/16040/20
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/16040/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до пільгового та страхового стажу для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах періоду роботи у Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» з 02.06.2015 по 21.10.2019 та щодо нездійснення перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання зарахувати до пільгового та страхового стажу період роботи з 02.06.2015 по 21.10.2019 у Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вказаного періоду роботи у Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» з дати виникнення права на перерахунок пенсії, а саме з 06.08.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 04.02.2016 перебуває на обліку в органах Пенсійного Фонду України як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у період з 02.06.2015 по 31.01.2017 - виконуючим обов`язки майстра гірничого підземної дільниці ДП «Шахта №1 «НОВОВОЛИНСЬКА»; з 01.02.2017 по 21.10.2019 - заступником начальника підземної дільниці ДП «ШАХТА №1 «НОВОВОЛИНСЬКА»; з 01.11.2019 по сьогоднішній день - підземним гірничим майстром відокремленого підрозділу «ШАХТА №9 «НОВОВОЛИНСЬКА» ДП «ВОЛИНЬВУГІЛЛЯ».

06.08.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав всі необхідні для здійснення перерахунку пенсії документи, так як вважав, що пропрацювавши на Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» 4 роки 4 місяці 20 днів мав право на перерахунок пенсії.

11.08.2020 ГУ ПФУ у Волинській області отримало заяву позивача про перерахунок пенсії, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №106, однак не зарахував період роботи на Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» до страхового стажу, не здійснив перерахунку пенсії, письмової відповіді на заяву не надав.

ОСОБА_1 вважає таку бездіяльність відповідача неправомірною, у зв`язку з тим, що згідно норм частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відпрацювавши протягом вищезазначеного періоду не менш як 24 місяці, він має право на перерахунок пенсії.

З 02.06.2015 по 21.10.2019 до страхового та пільгового стажу, відповідно до довідки роботодавця від 30.06.2020 №329 позивачу нараховувалась і виплачувалась заробітна плата, а також сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі - за період: з 02.06.2015 по 31.12.2015 - не менше 49,7% мінімальної заробітної плати; за період з 01.01.2016 по 21.10.2019 - не менше 22% мінімальної заробітної плати.

Отже, така неправомірна бездіяльність відповідача призвела до порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення, так як період: з 02.06.2015 по 21.10.2019 не зарахований до страхового та пільгового стажу для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах, що унеможливлює здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 згідно ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України.

15.01.2021 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній зазначив, що станом на дату подання адміністративного позову - 13.11.2020, відповідач не зарахував період роботи ОСОБА_1 на Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» до страхового стажу, не здійснив перерахунку пенсії, письмової відповіді на його заяву не надав. Враховуючи наведене, позивач був змушений оскаржувати бездіяльність відповідача.

11.01.20121, після подання адміністративного позову, в поштовій скриньці ОСОБА_1 знайшов повідомлення Укрпошти датоване 07.12.2020 про одержання на його ім`я посилки з пенсійного. Звернувшись у відділення за вказаною в повідомленні адресою, позивач довідався, що відправлення повернуто відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання. 11.01.2021 в Нововолинському відділі обслуговування громадян №3 ГУ ПФУ у Волинській області ОСОБА_1 отримав копію листа відповідача від 18.09.2020 №13308-12776/0-02/8- 0300/20 без додатків, з якого дізнався, що період роботи на Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» (): з 02.06.2015 по 21.10.2019 включно не зарахований до страхового та пільгового стажу у зв`язку з відсутністю в індивідуальних відомостях про застраховану особа інформації про сплату роботодавцем страхових внесків та єдиного соціального внеску, що і стало підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача.

З огляду на викладені обставини позивач вважає за необхідне уточнити позовні вимоги в частині визнання дій відповідача щодо не зарахування періоду роботи на Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» (код ЄДРГІОУ: 39806601): з 02.06.2015 по 21.10.2019, до страхового і пільгового стажу для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах, та щодо не здійснення перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - неправомірними.

ОСОБА_1 просив: 1) визнати дії відповідача щодо не зарахування періоду роботи на Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» (): з 02.06.2015 по 21.10.2019 до страхового і пільгового стажу для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах, та щодо не здійснення перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - неправомірними; 2) зобов`язати відповідача зарахувати період роботи на Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» (): з 02.06.2015 по 21.10.2019 до страхового і пільгового стажу для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах, та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням стажу за вищезазначені періоди з дати виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а саме: з 06.08.2020.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що ОСОБА_1 з 04.02.2016 року є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач стверджує, що 06.08.2020 він звертався до Управління з заявою про проведення перерахунку пенсії. Проте сам же вказує в позовній заяві, що заява не подавалась особисто, а засобами поштового зв`язку, не була викладена на бланку встановленої форми, а складена в довільному порядку.

Відповідно до пункту 1.5 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про перерахунок пенсії при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно абзацу 2 даного пункту, заяви про перерахунок пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Як вбачається з вищенаведених норм, перерахунок пенсії проводиться не інакше як на підставі поданої пенсіонером власноруч або через законного представника заяви встановленої форми з усіма необхідними документами. Будь-яка заява, подана не за встановленою формою, не може розглядатися органами Пенсійного фонду України як заява про перерахунок та не може призводити до відповідних правових наслідків.

Стосовно можливості провести перерахунок пенсії з новонабутого стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату внесків за період роботи позивача з 02.06.2015 по 21.10.2019 на ДП «Шахта №1 «Нововолинська». Підстав для зарахування для страхового стажу позивачу за спірний період, згідно статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», немає, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

З урахуванням наведеного відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.02.2016 отримує пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (на час призначення пенсії позивач працював).

Як видно із трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював: з 02.06.2015 по 31.01.2017 - виконуючим обов`язки майстра гірничого підземної дільниці ДП «Шахта №1 «НОВОВОЛИНСЬКА»; з 01.02.2017 по 21.10.2019 - заступником начальника підземної дільниці ДП «ШАХТА №1 «НОВОВОЛИНСЬКА»; з 01.11.2019 по тепер - підземним гірничим майстром відокремленого підрозділу «ШАХТА №9 «НОВОВОЛИНСЬКА» ДП «ВОЛИНЬВУГІЛЛЯ».

06.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про перерахунок пенсії, в якій просив:

1) здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з дати виникнення у мене такого права, зарахувавши при цьому до страхового та пільгового підземного стажу у повному обсязі період роботи на ДП «Шахта №1 «Нововолинська» згідно довідки про нараховану заробітну плату та фактичну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №329, виданої ДП «Шахта №1 «Нововолинська» 30.06.2020;

2) надіслати на адресу ОСОБА_1 розписку-повідомлення з зазначенням дати прийняття моєї заяви про перерахунок пенсії, її реєстраційного номера, переліку доданих до заяви документів та переліку документів, яких недостатньо для перерахунку пенсії;

3) у випадку відмови у перерахунку пенсії - надати у визначені законом строки вмотивовану відповідь з постанням на відповідні норми нормативно-правових актів, на підставі яких прийняте дане рішення;

4) у випадку незарахування певних періодів моєї трудової діяльності до страхового або до пільгового стажу, прошу повідомити причини такого не зарахування та перелік документів, які необхідно подати для зарахування періоду роботи до страхового та пільгового стажу. До заяви додав: копії паспорта, картки платника податків та пенсійного посвідчення; копію трудової книжки; оригінал довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 21.07.2020 № 110; копію наказу від 02.12.2014 №337 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці на ВП «Шахтоуправління Нововолинське»; оригінал довідки про нараховану заробітну плату та фактичну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 30.06.2020 №329, видану ДП «Шахта №1 «Нововолинська».

Листом від 18.09.2020 № 13308-12776/О-02/8-0300/20 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 про те, що ДП «Шахта №1 «Нововолинська», ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» є боржниками, як по сплаті страхових внесків, так і єдиного соціального внеску. Функції з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюють органи Державної фіскальної служби України і лише до їх компетенції входить контроль за дотриманням страхувальниками вимог законодавства, щодо нарахування та сплати єдиного внеску. Отже, для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу з 02.06.2015 по 21.10.2019 та з 01.11.2019 по даний час немає підстав, у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Спір між сторонами виник з приводу незарахування до страхового і пільгового стажу для перерахунку пенсії періоду роботи позивача з 02.06.2015 по 21.10.2019, у зв`язку з відсутністю у відповідача даних про сплату страхових внесків та непроведення перерахунку пенсії з урахуванням цього стажу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із преамбулою Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування (частина перша статті 21 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою, дванадцятою статті 20 Закону №1058-IV встановлено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки або зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи з 02.06.2015 по 21.10.2019 у Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків страхувальником (роботодавцем).

Разом з тим, як уже зазначалось судом, ОСОБА_1 у вказаний період працював: з 02.06.2015 по 31.01.2017 - виконуючим обов`язки майстра гірничого підземної дільниці ДП «Шахта №1 «НОВОВОЛИНСЬКА»; з 01.02.2017 по 21.10.2019 - заступником начальника підземної дільниці ДП «ШАХТА №1 «НОВОВОЛИНСЬКА», що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 . Довідкою про нараховану заробітну плату та фактичну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 30.06.2020 №329, виданою ДП «Шахта №1 «Нововолинська», підтверджується факт нарахування та сплати за період з червня 2015 року по жовтень 2019 року заробітної плати та страхових внесків.

Страхові внески є умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті; перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який підприємством, де працює людина, - страхувальником - сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

З урахуванням наведеного, суд дійшов переконання, що період роботи ОСОБА_1 з 02.06.2015 по 21.10.2019 має бути зарахований до його страхового стажу та це є підставою для перерахунку пенсії. При цьому відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період лише з тих підстав, що сплачені ДП «Шахта №1 «Нововолинська» зараховані на погашення боргу підприємства з єдиного внеску у порядку календарної черговості його виникнення, не може бути підставою для позбавлення пенсіонера права на пенсію у відповідному розмірі з урахуванням періоду його трудової діяльності, оскільки застрахована особа не відповідає за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків.

Суд наголошує, що механізм державного соціального страхування передбачає державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх конституційних прав, а тому позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій через те, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків, своєчасно не вжив дієвих заходів, що призвело до порушення гарантованого державою права на отримання позивачем належної пенсії із солідарної системи з урахуванням страхового стажу. Застраховані особи самостійно, без сприяння державних органів, позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність сплати роботодавцями страхових внесків.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Матеріали справи свідчать, що на заяву ОСОБА_1 від 06.08.2020 ГУ ПФУ у Волинській області надало відповідь листом від 18.09.2020 № 13308-12776/О-02/8-0300/20, згідно якого відмовило у задоволенні та повернуло заяву позивача.

Фактичною підставою відмови у перерахунку пенсії за заявою позивача від 06.08.2020 про проведення перерахунку пенсії згідно з Законом №1058-IV стало незарахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 02.06.2015 по 21.10.2019 у зв`язку із відсутністю даних про сплату страхових внесків.

Як обумовлено абзацами першим-третім частини четвертої статті 42 «Індексація та перерахунок пенсій» Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Таким чином, для перерахунку пенсії за нормами, визначеними абзацами першим-третім частини четвертої статті 42 зазначеного Закону, не вимагається подання пенсіонером заяви. Такий перерахунок проводять органи Пенсійного фонду самостійно з 01 квітня (якщо станом на 01 березня пенсіонер набув право на проведення перерахунку).

Заява позивача від 06.08.2020 стосувалася питання про перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу за період з 02.06.2015 по 21.10.2019 у зв`язку із звільненням позивача, який працював після призначення пенсії. Зі змісту заяви зрозумілим є суть порушеного питання та для його розгляду були подані необхідні документи разом із заявою від 06.08.2020.

Відповідач не відмовив у перерахунку пенсії з тих підстав, що заява не відповідає встановленій формі. Відповідач листом від 18.09.2020 № 13308-12776/О-02/8-0300/20 відмовив у перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу за період роботи з 02.06.2015 по 21.10.2019 з підстав відсутності відомостей про сплату страхових внесків роботодавцем.

Оскільки такі висновки, як зазначено судом вище, не узгоджуються з нормами чинного законодавства, то слід дійти висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 02.06.2015 по 21.10.2019 до страхового та пільгового стажу для перерахунку призначеної пенсії та зобов`язання останнього зарахувати цей період роботи до страхового та пільгового стажу для перерахунку пенсії з 06.08.2020.

Виходячи із завдань адміністративного судочинства та з урахуванням положень частини другої статті 9 КАС України, суд вважає, що для ефективного захисту прав позивача та відповідно частини другої статті 245 КАС України позовні вимоги слід задовольнити повністю шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій Головного управління ПФУ у Волинській області щодо відмови у зарахуванні до страхового і пільгового стажу період роботи позивача з 02.06.2015 по 21.10.2019 у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно частиною четвертою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового і пільгового стажу вказаний період роботи та здійснити перерахунок і виплату пенсії із його врахуванням з 06.08.2020.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як передбачено частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Щодо заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 грн, то суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Так, з матеріалів справи слідує, що 05.06.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір про надання професійної правничої допомоги адвокатом, згідно якого адвокат ОСОБА_2 надає професійну правничу допомогу по справі про зарахування періоду роботи до страхового та пільгового стажу для перерахунку пенсії, а саме: витребування необхідних документів, оформлення відповідного адміністративного позову. Згідно вказаного договору оплата проводиться за домовленістю Сторін.

Відповідно до розрахунку витрат на надання професійної правничої допомоги від 13.11.2020 адвокатом оформлено позов, на який витрачено 4 години, ціна години роботи адвоката становить 500,00 грн., а тому вартість надання правничої допомоги становить 2000,00 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав суду квитанцію до прибуткового касового ордера № 41 від 13.11.2020 на суму 2000,00 грн.

12.01.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір про надання професійної правничої допомоги адвокатом, згідно якого адвокат ОСОБА_2 надає професійну правничу допомогу по справі № 140/16040/20, а саме: оформлення заяви про уточнення позовних вимог, оформлення відповіді на відзив Згідно вказаного договору оплата проводиться за домовленістю Сторін.

Відповідно до розрахунку витрат на надання професійної правничої допомоги від 13.01.2021 адвокатом оформлено заяву про уточнення позовних вимог у справі № 140/16040/20, на яку витрачено 2 години, ціна години роботи адвоката становить 500,00 грн., а тому вартість надання правничої допомоги становить 1000,00 грн.

На підтвердження вказаних витрат на правову допомогу позивач надав суду квитанцію до прибуткового касового ордера № 2 від 12.01.2021 на суму 1000,00 грн.

У пункті 269 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), пункт 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу з огляду на наступне.

Надані позивачем Договір про надання правничої допомоги від 05.06.2020, Розрахунок витрат на надання професійної правничої допомоги від 13.11.2020 та квитанція до прибуткового касового ордера не є належним підтвердженням понесених витрат. Адвокатом безпідставно завищено оцінку вартості його роботи та об`єм роботи з підготовки позову.

Просив суд врахувати, що дана справа є справою незначної складності. Позивач не надавав до суду доказів ведення Книги обліку доходів та витрат адвоката.

Враховуючи те, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатом час, представник відповідача вважає, що зазначені витрати не підлягають відшкодування незалежно від того, на чию користь суд прийме рішення по суті спору.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи заперечення відповідача у відзиві щодо їх стягнення на користь позивача, та предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правову допомогу, понесені у зв`язку з наданням адвокатом послуг у сумі 3000,00 грн.

Посилання представника відповідача на неподання доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат суд не приймає, оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору.

Крім того, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 13.11.2020, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи, а відтак зазначена сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу, понесені у зв`язку з наданням адвокатом послуг по складанню адміністративного позову у сумі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у зарахуванні до страхового і пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02 червня 2015 року по 21 жовтня 2019 року у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно частиною четвертою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового і пільгового стажу період роботи з 02 червня 2015 року по 21 жовтня 2019 року у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та здійснити перерахунок і виплату пенсії із його врахуванням з 06.08.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний номер 13358826) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 3840 (три тисячі вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський