Справа № 340/821/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 340/821/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі №340/821/20 за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 20.01.1993 р. по 30.04.1994 р. в ПМП Магна;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області направити відповідні запити та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 20.01.1993 р. по 30.04.1994 р. в ПМП Магна.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Дана справа розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено письмовими доказами наявними в матеріалах справи, позивачу з 30.04.2002 р. призначена пенсія за віком відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ (а.с.50).

Загальний розмір страхового стажу ОСОБА_1 , зарахований ГУ ПФУ в Кіровоградській області при обчисленні розміру пенсії складає 29 років 2 місяці 6 днів, без зарахування страхового стажу за період роботи з 20.01.1993 р. по 30.04.1994 р. в ПМП Магна.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області на звернення ОСОБА_1 листом від 18.12.2019 року № 756/Б-11 повідомив позивача, що обчислення розміру пенсії проводиться виходячи із страхового стажу 29 років 2 місяці 6 днів. Водночас, до страхового стажу не зараховано період роботи з 20.01.1993 р. по 30.04.1994 р. в ПМП Магна, оскільки записи про даний період зроблені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Державного комітету праці від 20.06.1974 р. №162. Окрім цього, відповідно до інформації Кіровоградського міського відділу Пенсійного фонду України від 03.08.2000 р. №01.40/1809 ПМП Магна не зареєстроване і за вказаний період внески не сплачувалися (а.с.4).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки ПМП Магна не сплачувалися страхові внески за ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 20.01.1993 р. по 30.04.1994 р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на насутупне.

Приписами ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом Закон №1058) визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З огляду на ч.4 ст.24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз.а ч.1 ст.3 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1788), право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів (далі іменуються підприємства та організації, якщо не обумовлено інше), - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Нормами статті 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином з аналізу наведених ном вбачається, що до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії враховується лише той період, під час якого за працівника сплачені страхові внески.

Також, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 р. №637 (далі за текстом Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З огляду на п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Підпунктом 2.9 пункту 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. №162 (далі за текстом Інструкція №162), яка застосовувалася на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що у розділах Відомості про роботу, Відомості про заохочення трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних чи неправильних записів не допускається.

При необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номера, дати внесення запису в графі 3 пишеться Запис за № таким-то недійсний. Прийнятий по такій-то професії (посаді) і в графі 4 повторюється дата і номер наказу (розпорядження) адміністрації, запис із якого неправильно внесено до трудової книжки.

В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що у трудовій книжці НОМЕР_1 , виданій на ім`я ОСОБА_1 , містяться записи №29 та №30 про роботу у період з 20.01.1993 р. по 30.04.1994 р. на посаді головного бухгалтера у МПМ Магна (а.с.5). При цьому запис №30 містить виправлення в частині дати звільнення та дати наказу відповідно до якого внесено запис.

Таким чином, трудова книжка позивача містить неточності в частині періоду роботи у Малому приватному підприємстві Магна.

В той ж час жодного іншого доказу на підтвердження роботи ОСОБА_1 у МПМ Магна, а також доказів сплати за ОСОБА_1 соціального внеску зазначеним підприємством матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до інформації Кіровоградського міського відділу Пенсійного фонду України №01.40/1809 від 03.08.2000 р., Приватне мале підприємство Магна у відділі Пенсійного фонду не зареєстровано і за вказаний період внески не сплачувало (а.с.16, 39).

Також доказів наявності у ПМП Манга заборгованості перед пенсійним органом щодо сплати соціального внеску, в тому числі за ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Колегія суддів, враховуючи наявність виправлень в трудовій книжці позивача стосовно періоду роботи в ПМП Магна, які внесено не у відповідності до присів діючого на той час законодавства, також враховуючи відсутність будь-яких належнихх доказів сплати ПМП Магна соціального внеску за ОСОБА_1 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись статями 311, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі №340/821/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко