Справа № 440/6762/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/6762/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нехворощанської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Нехворощанської сільської ради /далі відповідач/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення тридцять п`ятої сесії Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області сьомого скликання від 16 жовтня 2020 року "Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ";

- зобов`язання Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області /а.с.1-9/.

Позов обґрунтований тим, що позивач звернулася до Нехворощанської сільської ради із клопотанням від 05 травня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 38,8970 га (кадастровий номер :00:001:1311), що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі №440/3057/20 Нехворощанською сільською радою повторно розглянуто клопотання позивача та прийнято рішення «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », в якому відповідачем не зазначено підставу для відмови. Відтак, повторна відмова відповідача є необґрунтованою та протиправною, а також прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 40-41/ зазначив, що відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, затвердженої рішенням 32 сесії Нехворощанської сільської ради сьомого скликання від 16 липня 2020 року, із земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства площею 38,8970 га з кадастровим номером :00:001:1311, за рахунок якої позивач бажає отримати земельну ділянку, в результаті поділу утворені нові земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:1418 та :00:001:1419, а тому 16 жовтня 2020 року Нехворощанською сільською радою прийнято рішення «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12, статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернулася до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області із клопотанням від 05 травня 2020 року /а.с. 14/, в якому просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 38,8970 га (кадастровий номер :00:001:1311), що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

До вказаного клопотання додала копії паспорта, ідентифікаційного номера та графічні матеріали місця розташування земельної ділянки /а.с. 15/.

Рішенням тридцятої сесії Нехворощанської сільської ради сьомого скликання від 15 травня 2020 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » /а.с. 16/ відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 2,00 га кадастровий номер 0:00:001:1311 для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Нехворощанської сільської ради.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі №440/3057/20 /а.с.17-20/ позов ОСОБА_1 до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення тридцятої сесії сьомого скликання Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 15 травня 2020 року "Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 " та зобов`язано Нехворощанську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05 травня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 38,8970 га кадастровий номер :00:001:1311, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

ОСОБА_1 звернулася до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області із клопотанням від 07 вересня 2020 року /а.с. 21/, в якому просила повторно розглянути її клопотання від 05 травня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 38,8970 га кадастровий номер :00:001:1311, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з урахуванням висновків Полтавського окружного адміністративного суду, сформульованих судом у рішенні від 05 серпня 2020 року у справі №440/3057/20.

Рішенням тридцять п`ятої сесії Нехворощанської сільської ради сьомого скликання від 16 жовтня 2020 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » /а.с. 22/ відмовлено гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 2,00 га кадастровий номер 0:00:001:1311 для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Нехворощанської сільської ради.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що розглянувши рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі №440/3057/20 та клопотання ОСОБА_1 щодо повторного розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :00:001:1311, Нехворощанською сільською радою встановлено, що відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, затвердженої рішенням 32 сесії Нехворощанської сільської ради сьомого скликання від 16 липня 2020 року, із земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства площею 38,8970 га з кадастровим номером :00:001:1311 в результаті поділу утворені нові земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:1418 та :00:001:1419.

Не погодившись із рішенням тридцять п`ятої сесії Нехворощанської сільської ради сьомого скликання від 16 жовтня 2020 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що будь-який громадянин України має право звернутися до уповноваженого органу із клопотанням та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою визначені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України та їх перелік є вичерпним.

Суд зауважує, що невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Судовим розглядом встановлено, що в обґрунтування оскаржуваного рішення зазначено, що відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, затвердженої рішенням 32 сесії Нехворощанської сільської ради сьомого скликання від 16 липня 2020 року, із земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства площею 38,8970 га з кадастровим номером :00:001:1311 в результаті поділу утворені нові земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:1418 та :00:001:1419, проте з наведеного неможливо встановити у чому саме полягає невідповідність місця розташування земельної ділянки, яку позивач бажає отримати, вимогам законів або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць тощо.

З огляду на те, що відповідачем не надано заявнику обґрунтованих пояснень та не наведено будь-яких конкретних доводів щодо того, що обрана нею земельна ділянка через її місце розташування порушує вимоги законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, суд доходить висновку, що прийняте відповідачем рішення не містить вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення тридцять п`ятої сесії Нехворощанської сільської ради сьомого скликання від 16 жовтня 2020 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідна вимога позивача - задоволенню.

Вирішуючи іншу вимогу позивача, а саме: про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, суд враховує, що завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили, а не забезпечення ефективності державного управління.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 вересня 2019 року у справі №818/985/18 та від 26 грудня 2019 року у справі №810/637/18.

У контексті цього спору суд враховує, що позивач звернулася до відповідача із клопотанням від 05 травня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, визначеному статтею 118 ЗК України.

При цьому, як слідує зі змісту зазначеного клопотання та доданого до нього графічного матеріалу із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки, позивач мала намір отримати у власність земельну ділянку площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки загальною площею 38,8970 га, що сформована та має кадастровий номер :00:001:1311.

З урахуванням наведеного, суд звертає увагу на такі обставини.

В силу положень частин першої - шостої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до частини десятої статті 55 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом).

Отже, спірна земельна ділянка орієнтовною площею 2,00 га на момент звернення позивача із відповідним клопотанням входила до складу уже сформованої у встановленому законом порядку земельної ділянки площею 38,8970 га з кадастровим номером :00:001:1311.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням 32 сесії Нехворощанської сільської ради сьомого скликання від 16 липня 2020 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області» /а.с.35, 36-38/ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства, що розташовано на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, стосовно земельної ділянки площею 0,8924 га з кадастровим номером :00:001:1419 та земельної ділянки площею 38,0046 га з кадастровим номером :00:001:1418, що утворилися в результаті поділу земельної ділянки загальною площею 38,8970 га.

Оскільки земельна ділянка, яку бажає отримати позивачу у власність, знаходиться в межах іншої уже сформованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності (а саме: на момент звернення позивача із клопотанням від 05 травня 2020 року в межах земельної ділянки площею 38,8970 га із кадастровим номером :00:001:1311, а на момент прийняття оскаржуваного рішення в межах земельних ділянок з кадастровим номером :00:001:1419 та з кадастровим номером :00:001:1418), суд доходить висновку, що надання такої земельної ділянки позивачу можливе внаслідок поділу раніше сформованої земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок.

Подібні висновки щодо застосування зазначених норм матеріального права містяться в постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №823/1179/17, від 03 жовтня 2019 року у справі №823/1172/17, від 25 листопада 2019 року у справі №823/1178/17, від 26 листопада 2019 року у справі №823/1180/17.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом. Технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до статті 25 цього ж Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними за своєю суттю документами із землеустрою та не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Згідно ЗК України способами формування земельної ділянки є: у порядку відведення земельної ділянки із земель комунальної власності (за відсутності на цій частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок) та шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже частина друга статті 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.

Аналогічні висновки щодо правозастосування наведені у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №815/4257/16.

У контексті розгляду цієї справи суд виходить з того, що вищенаведені обставини не були враховані відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення. Водночас суд не може перебирати на себе повноваження компетентного органу та приймати замість нього рішення з мотивів, що не були враховані відповідачем.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 05 травня 2020 року та від 07 вересня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 38,8970 га кадастровий номер :00:001:1311, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з урахування висновків суду.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову та факт сплати позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 840,80 грн згідно квитанції №17-8778837/С від 17 листопада 2020 року /а.с.23/, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 420,40 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Нехворощанської сільської ради (вул. Миру, буд. 3, с.Нехвороща, Новосанжарський район, Полтавська область, 39354, ідентифікаційний код 21045225) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення тридцять п`ятої сесії Нехворощанської сільської ради сьомого скликання від 16 жовтня 2020 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Нехворощанську сільську раду (вул. Миру, буд. 3, с.Нехвороща, Новосанжарський район, Полтавська область, 39354, ідентифікаційний код 21045225) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05 травня 2020 року та від 07 вересня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 38,8970 га кадастровий номер :00:001:1311, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з урахування висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Нехворощанської сільської ради (вул. Миру, буд. 3, с.Нехвороща, Новосанжарський район, Полтавська область, 39354, ідентифікаційний код 21045225) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк