Справа № 420/1405/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1405/20
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача - Димерлія О.О.

суддів Єщенка О.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року по справі № 420/1405/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач або ГУ ПФУ в Одеській області), в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке відмовляється визнавати позивача як представника за довіреністю ОСОБА_2 від 22.11.2019 року та виконувати вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зареєструвати і прийняти до роботи відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заяву за підписом ОСОБА_1 від 27.12.2019 року, заяву за підписом ОСОБА_1 на бланку від Ощадбанку від 22.01.20 року та заяву ОСОБА_1 від 14.02.20 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач на підставі нотаріально посвідченої довіреності неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в інтересах матері ОСОБА_2 з питань поновлення виплати пенсії та передачі пенсійної справи ОСОБА_2 з Овідіопольського відділення до Суворовського відділення м. Одеси ГУ ПФУ в Одеській області. Однак позивачу повідомлено, що законодавством не передбачено подання заяви про відновлення виплати пенсії ОСОБА_2 та зміни місця обслуговування пенсіонера довіреною особою пенсіонера або засобами поштового зв`язку.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 27 серпня 2020 року прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Виходячи з меж заявлених вимог та аналізу положень чинного законодавства суд першої інстанції дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та недоведеним достатнім доказами, і відмовив позивачу у його задоволенні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги практику Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 441/1239/17 та від 31.01.2019 року у справі № 520/9721/16-а у якій законодавством передбачена можливість подання відповідної заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником. При цьому, відсутні вказівки на те, що пенсіонер повинен звертатись до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи засобами поштового зв`язку.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах справи наявна довіреність громадянки України ОСОБА_3 від 22 листопада 2019 року, на якій справжність підпису громадянки останньої засвідчено керівником відділу реєстрації актів цивільного стану Мерії Сен0Кагга (Буш-дю-Рон) (Французька Республіка) із проставленим апостилем.(а.с.2-4)

Вказаною довіреністю громадянка України ОСОБА_4 , яка є вдовою ОСОБА_5 , уповноважила свого сина ОСОБА_1 представляти її інтереси з питань: відкриття, закриття та розпорядження рахунками, ощадними книжками в будь-яких банках України; отримання кредитних карток, пін-кодів та будь-яких кодів доступу; представництва інтересів з питань зняття з реєстрації місця проживання після зміни адреси проживання та реєстрації місця проживання за новою адресою; ведення судових справ в судах України з користуванням усіма правами, передбаченими законодавством для позивачів, відповідачів, потерпілих, - для чого ОСОБА_1 надані повноваження подавати та одержувати необхідні документи і довідки, подавати від імені ОСОБА_4 (вдова ОСОБА_5 ) декларації та заяви, підписуватись за неї, а також виконувати всі інші формальності, пов`язані з виконанням цієї довіреності.

27.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про відновлення виплати пенсії ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) починаючи з червня 2019 року на рахунок в Ощадбанку та проханням вислати ОСОБА_1 поштою виписку про останній перерахунок пенсії ОСОБА_2 (а.с.5)

До вказаної заяви від 27.12.2019 року позивачем додано відповіді ГУ ПФУ в Одеській області, копію довіреності ОСОБА_2 , апостиль і нотаріально завірений переклад, копію українського паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_2 , копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 та посвідчення ветерана ВВВ; копію паспорта ОСОБА_2

11.01.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу направлено лист №3763/В-11, в якому зазначено, що по суті порушеного питання детальні та вичерпні роз`яснення надані листами Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.06.2019 року №1287/В-11 та від 11.07.2019 року №1479/В-11. (а.с.6)

У листі відповідача від 11.01.2020 року №3763/В-11 позивачу роз`яснено, що пунктом 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №21-1, визначено, що заява про поновлення виплати пенсії подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування на обліку пенсіонером особисто або законним представником, іншого чинним законодавством не передбачено.

У вказаному листі, з посиланням на вимоги ч.1 ст.21 Закону України «Про інформацію» та ч.2 ст.32 Конституції України зазначено, що оскільки в довіреності, копія якої додана до звернення, не вказано чи має позивач право на отримання конфіденційної інформації щодо ОСОБА_2 , тому ГУ ПФУ в Одеській області не має права надавати позивачу виписку про останній перерахунок пенсії ОСОБА_2

23.01.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 22.01.2020 року від імені ОСОБА_2 , в якій просив перераховувати належні ОСОБА_2 суми пенсії на поточний рахунок, зазначений у поданій ОСОБА_1 заяві, а також подав на ім`я начальника ГУ ПФУ в Одеській області доповнення до скарги від 17.01.2020 року вх.. №226/В-1500, поданої позивачем на особистому прийомі, у якій зазначив фактичні обставини щодо неодноразового звернення позивача від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності з питання поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.06.2019 року та долучив копії рішень судів з аналогічних питань і копію паспорту ОСОБА_2 для виїзду за кордон.

Листом від 05.02.2020 року №475-465/В-04/8-1500/20 позивача повідомлено про те, що для проведення виплати пенсії через банківську установу, ОСОБА_2 повинна особисто пред`явити до Овідіопольського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву, паспорт (або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік) та реєстраційний номер облікової картки платника податків.

14.02.2020 року позивач звернувся до начальника ГУ ПФУ в Одеській області із заявою від 14.02.2020 року у якій зазначив, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 03.02.2020 року надійшов лист з Франції за вх..№1096/08, де знаходиться власноруч підписана заява ОСОБА_2 про поновлення виплати пенсії з 01.06.2019 року через пенсійний рахунок в «Ощадбанку».

У поданій вищезазначеній заяві позивач також просив переслати копію пенсійної справи ОСОБА_2 з Овідіопольського відділення ГУ ПФУ в Одеській області до Суворовського відділення м. Одеси за місцем реєстрації ОСОБА_2 ..

21.02.2020 року відповідачем на адресу позивача направлено лист №1171-1310/В-04/8-1500/20 із зазначенням фактичних обставин припинення виплати пенсії ОСОБА_2 , про які позивачу повідомлялось також у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №130-459/В-04/8-1500/20 від 28.01.2020 року та роз`яснено порядок подання заяви ОСОБА_2 щодо поновлення виплати пенсії, виплати пенсії на рахунок в банківській установі та запиту пенсійної справи за новим місцем проживання пенсіонера.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність реального порушення права особи на момент звернення до суду. Вирішуючи питання щодо порушення оскаржуваними діями відповідача прав та законних інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Виходячи зі змісту наведених норм, судовому захисту підлягає лише порушене право особи. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Водночас, відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

В свою чергу, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Натомість, вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Аналіз вищезгаданих норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам.

Верховний Суд неодноразово висловлював свою правову позицію з приводу захисту порушеного права, наголошуючи на тому, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам, та таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Для визначення інтересу як об`єкту судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України. Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга - дозволяє кваліфікувати такий інтерес як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві.

Зі змісту норми частини 1 статті 5 КАС України слідує, що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки: (а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; (б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом; (в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; (г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово «її»); (д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є: (а) незаконність інтересу - його суперечність Конституції, законам України, принципам права; (б) не правовий характер вимог - вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до «юридичного» відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України; (в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу (наприклад, заборона оскаржувати рішення дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя особою, яка подала скаргу на суддю); (г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності); (д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду: а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися) або б) порушується (щодо протиправних діянь, які тривають); або в) створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі) або г) мають місце інші ущемлення законних інтересів.

З наведеного слідує необхідність з`ясування обставин, що свідчать про порушення інтересу. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес, а його права порушені з боку суб`єкта владних повноважень.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача в інтересах матері ОСОБА_2 з питань поновлення виплати пенсії та передачі пенсійної справи ОСОБА_2 з Овідіопольського відділення до Суворовського відділення м. Одеси ГУ ПФУ в Одеській області.

У своїй позовній заяві і в апеляційній скарзі посилається на судову практику Верховного Суду від 12 березня 2019 року справа № 441/1239/17, від 31 жовтня 2019 року справа №160/7699/18 та від 31 січня 2019 року справа 520/9721/16-а.

У зазначених постановах Верховний Суд зазначив, що відповідно до пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління пенсійного Фонду України, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. Отже, передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Колегія суддів зазначає, що наведені у рішеннях Верховного Суду обставини, на які посилається позивач, могли б бути аналогічними у випадку його звернення до суду в інтересах пенсіонера ОСОБА_2 .

Позивач не визначив, з яким конкретним матеріальним або нематеріальним благом пов`язаний його інтерес та що цей інтерес належить саме позивачу. Позивач не обґрунтував свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес, а покликається на порушення інтересу його матері, представником якої він є, і для якої цей інтерес має значення.

Зазначені обставини свідчать про очевидну відсутність у позивача матеріально-правової заінтересованості, що встановлено під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.

Так, в ході розгляду справи позивачем не наведено жодного обґрунтування яким чином бездіяльність відповідача порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Крім цього, позовна заява не містить в собі обґрунтування негативного впливу бездіяльності відповідача на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача.

В свою чергу, зазначене свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, який має бути захищений (поновлений) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року по справі № 420/1405/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенка О.В.