Справа № 640/6575/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м. Київ № 640/6575/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до Національної академії внутрішніх справ
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Національної академії внутрішніх справ з позовом, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення розрахунків компенсації втрати частини доходів за період незаконного звільнення з 03.04.2015 по 02.11.2015 та нездійснення виплат компенсації втрати частини доходів за період незаконного звільнення з 03.04.2015 по 02.11.2015 зобов`язати відповідача здійснити розрахунки компенсації втрати частини доходів за період незаконного звільнення з 03.04.2015 по 02.11.2015;зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу компенсації втрати частини доходів за період незаконного звільнення з 03.04.2015 по 02.11.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Смолій І.В.) від 18.04.2019 позовну заяву залишено без розгляду, позивачу надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2019 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2019 позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2019, дану справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.01.2020 суд прийняв позовну заяву до свого розгляду та продовження розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.01.2020 задоволено заяву судді Смолія І.В. про самовідвід, відведено його від розгляду адміністративної справи №640/6575/19.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 16.01.2020 №11 проведено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №640/6575/19, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу для розгляду адміністративної справи №640/6575/19 визначено суддю Мазур А.С .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2020 суддя Мазур А.С. прийняла адміністративну справу №640/6575/19 до свого провадження, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги вмотивовані протиправною відмовою відповідача у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати через протиправне звільнення

Відповідач у відзиві на позовну заяву та в поясненнях щодо позову просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що на виконання рішення суду невідкладно виплатив позивачу усю суму середнього заробітку за період вимушеного прогулу у зв`язку з протиправним звільненням, тому відсутні підстави для виплати йому компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.10.2015 у справі №824/1937/15-а, залишено без змін ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 визнано протиправним і скасовано наказ Національної академії внутрішніх справ від 03.04.2015 №41ст «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора відділення забезпечення навчального процесу ННІПФЕКП НАВС капітана міліції ОСОБА_1 »; визнано протиправним і скасовано наказ Національної академії внутрішніх справ від 03.04.2015 №45 о/с "По особовому складу"; поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національної академії внутрішніх справ з 04.04.2015; стягнуто з Національної академії внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 10979 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн 96 коп.

На виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.10.2015 у справі №824/1937/15-а Національна академія внутрішніх справ наказом від 03.11.2015 №172 о/о скасувала свої накази від 03.04.2015 №4 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та від 03.04.2015 №45 о/с у частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 (М-210820) з посади інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів; поновлено капітана міліції ОСОБА_1 (М-210820) а посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів; відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку провести виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 2 458,20 грн.

Відомостями зарахування коштів на особисті рахунки в міжрозрахунковий період за листопад 2015 року від 04.11.2015 №989 та від 12.11.2015 №1019 підтверджується, що ОСОБА_1 було виплачено грошові кошти у сумі 1 959,57 грн. та 17 328,97 грн.

Згідно з доводами відповідача кошти розмірі 1 959,57 грн. це - матеріальна допомога позивачу до відпустки, виплачена після його поновлення на роботі, 17 328,97 грн. - частково кошти, виплачені йому на виконання вищевказаного судового рішення.

Виплату відповідачем на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу на виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.10.2015 у справі №824/1937/15-а позивач не заперечував.

Стверджуючи, що внаслідок протиправного звільнення відбулося порушення строків виплати належного йому грошового забезпечення, тому має право на отримання компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій, з-поміж іншого, просив виплатити йому компенсацію втрати частини доходів за «період незаконного звільнення квітень-жовтень 2015 року», тобто у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати регулюється статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Так, згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру (частина друга статті 2 Закону):

- пенсії;

- соціальні виплати;

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За змістом статті 5 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» своєчасно неотриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає.

Водночас, згідно з приписами частини третьої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Така виплата, як правило має разовий характер і її розмір обрахований органом, який прийняв рішення про поновлення працівника на роботі і стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тоді як компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підлягають виплати, які не мають разового характеру та нараховані громадянам роботодавцем, що прямо встановлено частиною другою статті 2 цього Закону.

Отже, виплата позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі рішення суду має разовий характер, тому не підпадає під дію Закону та свідчить про відсутність у відповідача обов`язку для виплати позивачу компенсації, передбаченої цим Законом.

Такий висновок суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 16.10.2019 у справі № 500/5724/16-ц та від 28.03.2019 у справі № 569/14363/17.

За наведених обставин позовні вимоги є необґрунтованими у повному обсязі, що зумовлює необхідність відмови судом у їх задоволенні.

Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати підлягають розподілу, згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19, 77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу .

Суддя А.С. Мазур