Справа № 320/428/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 січня 2021 року м. Київ № 320/428/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, анулювати додаткову угоду, анулювати нотаріально посвідчену додаткову угоду,

в с т а н о в и в:

12 січня 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з позовом до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, анулювати додаткову угоду, анулювати нотаріально посвідчену додаткову угоду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Публічно-правовий спір у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступне. 29 вересня 2017 р. між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір № 22/62-17 оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари.

До цього договору неодноразово вносилися зміни додатковими угодами, а саме: додаткова угода № 1-зс про внесення змін до договору оренди № 22/62-17 від 29 вересня 2017 р., додаткова угода № 2 про внесення змін до договору оренди № 22/62-17 від 29 вересня 2017 р., додаткова угода № 3 про внесення змін до договору оренди № 22/62-17 від 29 вересня 2017 р., додаткова угода № 4 про внесення змін до договору оренди № 22/62-17 від 29 вересня 2017 р., додаткова угода про внесення змін до договору оренди № 22/62-17 від 29 вересня 2017 р., додаткова угода № 6 про внесення змін до договору оренди № 22/62-17 від 29 вересня 2017 р. та додаткова угода № 7 про внесення змін до договору оренди № 22/62-17 від 29 вересня 2017 р.

22 жовтня 2019 р. на підставі рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 1130 було надано погодження фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 на здійснення реконструкції з розширенням павільйону очікування, автозупинки " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по вул. Київській , під автозупиночний комплекс з кафетерієм в м. Бровари Київської області, що перебуває в оренді відповідно до договору оренди № 22/62-17 від 29 вересня 2017 р. та обліковується на балансі комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Бровари - Благоустрій".

22 жовтня 2019 р. на підставі рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 1128 було доручену управлінню з питань комунальної власності та житла Броварської міської ради Київської області оформити договірні відносини з оренди стосовно зазначеного комунального майна відповідно до чинного законодавства.

22 жовтня 2019 р. затверджено спірні рішення міської ради про передачу в оренду комунального майна, а в подальшому укладено спірну додаткову угоду від 21 травня 2020 р. про внесення змін до договору оренди від 29 вересня 2017 р. Спірними рішеннями продовжено строки дії договору з попереднім орендарем додатково на 5 років.

Заявник ОСОБА_1 що він після закінчення строку оренди павільйону мав намір взяти участь у відкритому конкурсі на право оренди цього комунального майна, проте спірними рішеннями від 22 жовтня 2019 р., затвердженими заступником голови міської ради, його позбавили цього права.

Дослідивши позовну заяву судом встановлено, що заявник - ОСОБА_1 - звернувся до суду про скасування рішень, договорів та додаткових угод, які стосуються рішень Броварської міської ради щодо договорів оренди комунального майна, укладених з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , просить поновити йому строк позовної давності, визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень у вигляді прийняття та затвердження спірного рішення про передачу в оренду комунального майна, визнати це рішення протиправним та скасувати його, анулювати додаткові угоди до договору оренди і припинити їх дію, тощо.

Отже, заявник фактично звертається за захистом своїх прав на вказаний об`єкт оренди та законних інтересів і при цьому оспорює його передачу (продовження строку оренди) іншій особі. Таким чином, позивач, оспорюючи факт набуття третьою особою речових прав на нерухоме майно, намагається відновити своє право та законний інтерес на цей об`єкт шляхом пред`явлення адміністративного позову до суб`єкта владних повноважень, який від імені держави здійснює управління комунальним майном, передачу його в оренду в обхід передбаченого законом порядку розв`язання цивільно-правових спорів між суб`єктами цивільного права та без застосування передбачених законом способів захисту цивільного права.

Суд зазначає, що наведені у позові дії та рішення, здійснені суб`єктом владних повноважень, спричинили виникнення правовідносин, стосовно яких існує спір про право цивільне. За таких обставин цей спір не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі, що розглядається, оскаржуються укладені суб`єктом владних повноважень правочини, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з законністю їх укладення, а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади чи органів місцевого самоврядування і їх посадових осіб, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що він звернувся до суду саме з метою захисту своїх особистих майнових прав та інтересів, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Отже, цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить розглядати в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом за правилами підсудності, визначеними статтями 26-30 ЦПК України.

Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження у цій справі.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/428/21 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, анулювати додаткову угоду, анулювати нотаріально посвідчену додаткову угоду.

2. У порядку виконання вимог частин п`ятої-шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя роз`яснює, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції загального місцевого суду за правилами підсудності, визначеними ЦПК України. Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив Бпитання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Журавель В.О.