Справа № 826/11412/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року м. Київ № 826/11412/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Авісто Груп"
до про Головного управління ДПС у м. Києві визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авісто Груп" (далі - ТОВ "Авісто Груп") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 02.07.2016 № 1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями на 1020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариство дійсно не подавало податкову звітність до контролюючого органу, але така неподача обумовлена діючими нормами Податкового кодексу України. На переконання позивача, у разі відсутності показників, які підлягають декларуванню, платник податків не зобов`язаний подавати до контролюючого органу податкову звітність. Також, звертає увагу, що штрафна санкція у подвійному розмірі застосована неправомірно. Пояснив, що відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за березень 2016 року, але позивач оскаржив його у судовому порядку.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/11412/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 прийнято адміністративну справу № 826/11412/16 до провадження судді Катющенка В.П. та призначено справу до розгляду судове засідання на 26.12.2017.

11.12.2017 до суду від представника позивача Рагозіної О.В. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.12.2017 заперечувала проти позову та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях. Пояснила, що відповідачем правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, позаяк позивачем повторно не подано податкову декларацію з податку на додану вартість.

Також, у судовому засіданні 26.12.2017 представником відповідача подано заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Зважаючи на подані учасниками справи заяви, суд на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив про продовження розгляду справи у письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 18.01.2021 на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України допущено процесуальне правонаступництво первісного відповідача у справі на Головне управління ДПС у м. Києві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.06.2016 посадовою особою ДПІ у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за квітень 2016 року, за результатами якої складено акт № 8929/26-58-12-01-09-39852459 (а.с. 8).

Актом перевірки зафіксовано, що в порушення вимог підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пункту 203.1 статті 203 розділу V Податкового кодексу України ТОВ "Авісто Груп" не подано податкову звітність з податку на додану вартість за квітень 2016 року.

02.07.2016 ДПІ у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями на 1020,00 грн (а.с. 7).

Не погодившись з рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За змістом пунктів 49.1, 49.2 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Одночасно пунктом 40.1 статті 40 ПК України передбачено, що у разі якщо іншими розділами цього Кодексу або законами з питань митної справи визначається спеціальний порядок адміністрування окремих податків, зборів, платежів, використовуються правила, визначені в іншому розділі або законі з питань митної справи.

Правові засади обліку та звітності, а також справляння податку на додану вартість встановлюються розділом V ПК України.

Згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

При цьому, норми розділу V ПК України не містять виключення для платників податку на додану вартість щодо можливості неподання податкової звітності у разі відсутності об`єкту оподаткування або показників, які підлягають декларуванню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий (звітний) податковий період платником зазначеного податку незалежно від того чи є об`єкт оподаткування або показники, які підлягають декларуванню за наслідками такого податкового періоду.

Таким чином, доводи позивача, що у разі відсутності показників, які підлягають декларуванню, платник податків не зобов`язаний подавати до контролюючого органу податкову звітність, - є необґрунтованими та суперечать наведеним вище положенням ПК України.

За змістом пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Позивач у позовній заяві не заперечує, що останнім не подавалась податкова звітність з податку на додану вартість.

Так, за неподання податкової звітності за березень 2016 року, контролюючим органом було застосовано до позивача штрафну санкцію в розмірі 1020,00 грн згідно податкового повідомлення-рішення від 07.06.2016 № 1.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 826/10411/16 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Авісто Груп".

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вказане рішення суду набрало законної сили 28.12.2016.

За змістом частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 826/10411/16 встановлено, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується допущення позивачем порушення вимог підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України не вперше. За результатами проведення відповідачем камеральних перевірок податкової звітності з податку на додану вартість за січень та лютий 2016, складено акти від 23.03.2016 №3280/26-58-12-01-09-39852459 та від 19.04.2016 №3773/26-58-12-01-09-39852459. У зв`язку з виявленням під час зазначених перевірок порушень вимог пункту 201.1 статті 120 ПК України, відповідачем 11.04.2016 прийнято податкове повідомлення - рішення № та 11.05.2016 № 1.

Таким чином, обставини щодо повторного неподання позивачем податкової звітності з податку на додану вартість не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авісто Груп" (03680, м. Київ, вул. Солом`янська, 3, офіс 20, ідентифікаційний код 39852459) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко