Справа № 520/5316/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 р.Справа № 520/5316/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року (суддя Горшкова О.О.; м. Харків) по справі № 520/5316/2020

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видачі мені, ОСОБА_1 , посвідчення Ветеран військової служби у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1601 Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака Ветеран військової служби, що оформлена у вигляді листа від 16 березня 2020р. №890/ВСЗ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 видати мені, ОСОБА_1 , посвідчення Ветеран військової служби у відповідності до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1601 Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака Ветеран військової служби.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначено, що він в період з 04.05.1986 по 07.06.1986 проходив спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частині №104602 (6184), яка входила до складу Харківського батальйону воєнізованої пожежної охорони МВС СРСР. Внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, йому з 09.08.2001 встановлено ІІ групу інвалідності. Вказує, що відповідачем протиправно Протоколом № 2 від 29.03.2019 відмовлено у встановленні статусу ветерана військової служби та видачі відповідного посвідчення, з огляду на обставини того, що ОСОБА_1 звільнився з військової частини № НОМЕР_1 (6184), яка входила до складу Харківського батальйону воєнізованої пожежної охорони МВС СРСР та не відноситься до військових частин (установ) Міністерства оборони СРСР.

Представником відповідача у наданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву зазначено, що позивач проходив військову службу в Пожежній охороні МВС СРСР, тому оскаржуваним у даній справі рішенням відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у встановленні статусу Ветеран військової служби та запропоновано звернутися до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 по справі № 520/5316/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову ОСОБА_1 у встановленні статусу ветерана військової служби та видачі відповідного посвідчення, оформлене п.п. 2 п. І протоколу № 2 від 29.03.2019 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути питання про надання статусу ветеран військової служби з видачею посвідчення і врученням нагрудного знака "Ветеран військової служби" ОСОБА_1 у відповідності з Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та Порядком видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1601, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 по справі № 520/5316/2020 та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги вказує, що позивачу відмовлено у встановленні статусу «Ветеран військової служби» та запропоновано звернутися до Головного управління ДСНС в Харківській області, оскільки останній проходив спеціалізовані збори по ліквідації аварії на ЧАЕС у військовій частині № НОМЕР_1 (6184), яка входила у Харківський батальйон воєнізованої пожежної охорони МВС та не входила до складу ЗС СРСР.

Позивач, у надісланих поясненнях, з викладених підстав, просив суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 по справі № 520/5316/20220 залишити незмінним.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.05.1986 по 07.06.1986 проходив спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частині №104602 (6184), яка входила до складу Харківського батальйону воєнізованої пожежної охорони МВС СРСР.

Експертним висновком від 12.06.1991 ОСОБА_1 встановлено захворювання, яке пов`язано з впливом іонізуючих та інших шкідливих факторів при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки МСЕК Серія МСЕ- №015104 від 09.08.2001 позивачу встановлено другу групу інвалідності з 09.08.2001 безстроково, причиною інвалідності зазначено: захворювання, отримане при виконанні обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.09.2011 позивач є інвалідом другої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до довідки Управління державної пожежної охорони Управління МВС України в Харківській області від 12.04.2000 №16/3/1-105/604 ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі батальйону ВПО МВС СРСР в/ч НОМЕР_1 (6184) в період з 04.05.1986 по 07.06.1986 без вихідних та святкових днів. З вказаної довідки також вбачається, що позивач у зоні відчуження перебував у 1-й зоні небезпеки 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22 травня 1986 року та у 3-й зоні небезпеки 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 травня 1986 року та 1 червня 1986 року, виконував роботи по чергуванню у складі караулу на ЧАЕС та гасіння пожеж в 30-ти кілометровій зоні.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до Харківського обласного військового комісаріату стосовно встановлення йому статусу ветерана військової служби.

Відповідно до витягу з протоколу № 2 від 29.03.2019 року засідання Комісії для розгляду питань, пов`язаних зі встановленням статусу ветеранів військової служби та вдови ветерана військової служби особам, які не є пенсіонерами MO України та встановленням статусу члена сім`ї померлого військовослужбовця в період проходження військової служби ОСОБА_1 відмовлено у встановленні статусу ветерана військової служби та видачі відповідного посвідчення на підставі того, що ОСОБА_1 проходив спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 04.05.1986 по 07.06.1986 у складі військової частини № НОМЕР_1 (6184), яка входила до складу Харківського батальйону воєнізованої пожежної охорони МВС СРСР та не відносилась до військових частин (установ) Міністерства оборони СРСР. Крім того, запропоновано звернутися щодо встановлення статусу ветерана військової служби до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області - правонаступника Управління Державної пожежної охорони.

Листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 03.06.2019 № 377/190 ОСОБА_1 повідомлено про відмову у встановленні статусу ветерана військової служби та видачі відповідного посвідчення на підставі того, що військова частина № НОМЕР_1 була придана до сил та засобів Харківського батальйону воєнізованої пожежної охорони МВС СРСР, а тому заявнику слід звернутись до ГУ Національної поліції у Харківській області.

Листом від 15.08.2019 № 33/41-841 ДП "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" ОСОБА_1 відмовлено у встановленні статусу ветерана військової служби та видачі відповідного посвідчення на підставі того, що заявник не перебував у кадрах МВС та не відносився до осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Позивач, бажаючи захистити свої соціальні справа, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 по справі № 520/9252/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/9252/19 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу посвідчення «Ветеран військової служби» від 19.02.2019 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 надати відповідь на заяву ОСОБА_1 про видачу посвідчення «Ветеран військової служби» від 19.02.2019 року.

В іншій частині позовні вимоги - залишено без задоволення.

На виконання зазначеного рішення Другого апеляційного адміністративного суду листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.03.2020 № 890/ВСЗ позивачу надано відповідь, в якій зазначено про відмову у встановленні статусу «Ветеран військової служби» та запропоновано звернутися до Головного управління ДСНС в Харківській області, оскільки останній був призваний на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та в період з 04.05.1986 по 07.06.1986 виконував роботи по чергуванню у складі караулу на ЧАЕС та гасіння пожеж в 30-кілометровій зоні під час несення служби у складі військової частині №104602(6184), яка входила до складу Харківського батальйону воєнізованої пожежної охорони МВС СРСР та не відносилась до військових частин (установ) Міністерства оборони СРСР.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом за їх захистом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно при розгляді заяви позивача не надана їй оцінка на предмет відповідності вимогам Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист та Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака Ветеран військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1601. Водночас, суд першої інстанції зазначив, що суб`єктом владних повноважень, який наділений правом видавати посвідчення та нагрудний знак "Ветеран військової служби" є військовий комісаріат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України: особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, чи при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Згідно із положеннями ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1601 від 30 серпня 1999 року затверджено Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби".

Відповідно до п. 1 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1601 від 30 серпня 1999 року (далі по тексту Порядок .№ 1601), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, посвідчення та нагрудні знаки "Ветеран військової служби" видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист".

Відповідно до положень п.3 Порядку № 1601, підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є один з таких документів:

- наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку;

- довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

- посвідчення про нагородження медаллю "Ветеран Вооруженных Сил СССР".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до Харківського обласного військового комісаріату надано необхідні документи, зокрема, копію довідки МСЕК серії ХАР-01 № 015104 №708986 про встановлення ІІ групи інвалідності, підстава - захворювання, отримане при виконанні обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з п. 4 Порядку № 1601, посвідчення та нагрудний знак "Ветеран військової служби" вручаються ветеранові військової служби або за його дорученням рідним чи іншим особам військовими комісаріатами та органами пенсійного забезпечення Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, МВС, Управління державної охорони, Адміністрацією Держспецзв`язку за місцем проживання ветерана, за що одержувач посвідчення та нагрудного знака розписується у відповідному обліковому документі.

Відповідно до п. 2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 937 від 31 грудня 2014 року, на обласні військові комісаріати покладаються, зокрема, керівництво та контроль за роботою районних військових комісаріатів із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, а також здійснення перевірок цієї роботи щодо дотримання ними вимог законодавства; розгляд заяв і скарг з питань соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, що надходять до військового комісаріату, а також прийом громадян, які звернулися з цих питань; організація та проведення роботи з роз`яснення особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей законодавства з питань соціального забезпечення та пільг, установлених для них чинним законодавством, проведення зборів пенсіонерів, консультацій, оформлення наочних посібників, виступи в періодичній пресі тощо.

Відповідно до п. 11 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою КМУ № 389 від 03.06.2013, районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, видають в установленому порядку особам, які перебувають у запасі або відставці, посвідчення та інші документи на передбачені законодавством пільги.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17.10.2019 року по справі № 1340/4376/18.

Так, відповідно до витягу з протоколу № 2 від 29.03.2019 комісією постановлено відмовити ОСОБА_1 у видачі відповідного посвідчення та запропоновано звернутись щодо встановлення статусу ветерана військової служби до Головного управління з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Однак при цьому, відповідачем при розгляді заяви позивача не надана їй оцінка на предмет відповідності вимогам Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист та Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака Ветеран військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1601.

Водночас, колегія суддів зазначає, що суб`єктом владних повноважень, який наділений правом видавати посвідчення та нагрудний знак "Ветеран військової служби" є військовий комісаріат.

Аналізуючи дії відповідача на відповідність наданих останньому повноважень, а також у силу приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1601, колегія суддів зазначає, що відповідачем допущено бездіяльність при вирішенні питання щодо надання позивачу посвідчення "Ветерана військової служби".

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову ОСОБА_1 у встановленні статусу ветерана військової служби та видачі відповідного посвідчення, оформленого п.п. 2 п. І протоколу № 2 від 29.03.2019 року та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути питання про надання статусу ветеран військової служби з видачею посвідчення і врученням нагрудного знака "Ветеран військової служби" ОСОБА_1 у відповідності з Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та Порядком видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1601, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року по справі № 520/5316/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді О.А. Спаскін Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 19.01.2021 року