Справа № 500/2568/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2568/20

15 січня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Дерех Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідачів Чайківська М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі, відповідач - 1), Державної податкової служби України (надалі, відповідач-2), визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (ненарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, прийняте 26.08.2020, визнати протиправним та скасувати Рішення про результати розгляду скарги Державної податкової служби України №20688/6/99-00-06-03-01-06 від 02.07.2020 в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Тернопільській області винести нове рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позов обґрунтований тим, що оскаржуваним рішенням Головного управління ДПС у Тернопільській області № від 26.08.2020 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2014 до 08.04.2020 до позивача протиправно застосовано штраф у розмірі 295.87 грн., штраф у розмірі 7817.81 грн. та нараховано пеню у розмірі 27 803.15 грн. Позивач зазначає, що такі ж штрафні санкції були застосовані відповідачем-1 до позивача Рішенням № від 19.05.2020. Тому, на думку позивача, відповідачем -1 внаслідок прийняття оскаржуваного рішення № від 26.08.2020 було двічі притягнуто позивача до юридичної відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж саме порушення, що суперечить ст.61 Конституції України. Крім цього, позивач вказав що як вбачається з поштового штемпеля на конверті, у якому було відправлено рекомендоване поштове відправлення зі штриховим ідентифікатором №463, а також з витягу із сайту AT «Укрпошта» про відстеження даного поштового відправлення, рішення ГУ ДПС у Тернопільській області № від 26.08.2020 року було відправлено 01.09.2020, тобто з порушенням строку, визначеного законодавством. Зазначив, що при розрахунку штрафних санкцій контролюючим органом не було враховано єдиного внеску в сумі 2825.50 грн., сплаченого позивачем 04.02.2020 згідно квитанції №27 від 04.02.2020. Крім цього, позивач вважає, що рішення про результати розгляду скарги Державної податкової служби України №20688/6/99-00-06-03-01-06 від 02.07.2020 в частині зобов`язання ГУ ДПС у Тернопільській області винести нове рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є протиправним, а тому підлягає скасуванню з огляду на таке. Вважає, що оскільки при його прийнятті ДПС України керувалась п.4, п. 5 розділу IV, п. З розділу V Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 року №1124, то в силу вказаних положень відповідач - 2 був позбавлений права зобов`язувати відповідача №1 приймати будь-які рішення, у тому числі про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Отже, позивач просить задовольнити даний позов повністю.

Ухвалою суду від 14.09.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання необхідних документів на адресу суду. У вказаний судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 05.11.2020 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що за змістом Закону України від 08.07.2010 №2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі, Закон №2464), сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Отже, вважає, що нарахування та сплата єдиного соціального внеску позивачем відбувалися поза межами граничного терміну, встановленого законодавством, у зв`язку з чим до ОСОБА_1 правомірно застосовано штрафні санкції та нараховано пеню, що визначено у рішенні про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 26.08.2020. Крім цього, на думку представника відповідача, оскаржуване рішення про результати розгляду скарги є правомірним та таким, що прийнято в межах повноважень Державної податкової служби України, оскільки у разі повного або часткового задоволення скарги в рішенні даються розпорядження контролюючому органу, рішення якого скасовано повністю, або в певній частині, про вчинення відповідних дій.

05.11.2020 у відкритому судовому засіданні відкладено розгляд справи до 01.12.2020 о 11:00 год.

01.12.2020 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 21.12.2020 о 14:30 год.

21.12.2020 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 15.01.2021 о 14:30 год.

15.01.2021 у відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю з мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Судом встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у інформаційній системі «Податковий блок. Облік платників податків», а саме: розділ «Реєстраційні дані», позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець станом на 26.09.2007 та взятий на облік Тернопільською ДПІ станом на 27.09.2007 за номером 12921 з присвоєнням стану платника податків « 0 - платник податків за основним місцем обліку», за кодом ВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права».

Згідно інформації про реєстрацію платником ЄСВ, позивач належить до 211 Категорії страхувальника, а саме фізичні особи-підприємці, які сплачують єдиний внесок від суми доходу, отриманого від цієї діяльності.

02.07.2020 Державною податковою службою України прийнято рішення №20688/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги, яким рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.05.2020 № Головного управління ДПС у Тернопільській області скасовано та вважати відкликаним з дня прийняття даного рішення, а скаргу фізичної особи - підприємця, адвоката Покотила Ю.В. від 05.06.2020 №б/н - задоволено частково, зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області винести нове рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, привести у відповідність облікові дані інформаційної системи органу доходів і зборів платника та інтегровану картку платника податків, з урахуванням вищенаведеного, відповідно позиції Верховного Суду та вимог чинного законодавства.

Після цього, 26.08.2020 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області прийнято Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким за період з 01.05.2014 до 08.04.2020 застосовано до позивача штраф у розмірі 295,87 грн., штраф у розмірі 7817,81 грн. та нараховано пеню у розмірі 27803,15 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями контролюючих органів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом № 2464.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464, єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону №2464, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону №2464, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються: фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина десята статті 25 Закону №2464).

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт одинадцятий статті 25 Закону №2464).

Також, згідно пункту першого розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (надалі, Інструкція №449), за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпункт 2 пункту другого розділу VII вказаної Інструкції передбачає, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. За несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірах визначених Законом, а на суму недоїмки нараховується пеня за кожний день прострочення платежу. Розрахунок фінансової санкції за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Таким чином, суд вважає, що визначальним для вирішення справи є встановлення фактів несплати (несвоєчасної) сплати позивачем єдиного соціального внеску на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а саме зворотного боку облікової картки платника єдиного соціального внеску фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , а також первинних документів щодо нарахування (декларації, розрахунки) та сплати (платіжні доручення). І виключно на підставі встановленого суд надає оцінку правомірності нарахування контролюючим органом штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно оскаржуваних рішень.

Аналогічна правова позиція зазначена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.11.2018 у справі №813/4686/16.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем - 1 застосовано до позивача штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким за період з 01.05.2014 до 08.04.2020.

Станом на 30.04.2014 позивачем нараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування самостійно і визначено зобов`язання зі сплати ЄСВ в сумі 2958,90 грн. (ЄСВ за 2013 рік); станом на 05.05.2015 позивачем нараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування самостійно і визначено зобов`язання зі сплати ЄСВ в сумі 5439,48 грн. (ЄСВ за 2014 рік); за 2015 рік не нараховувалося ЄСВ; станом на 03.05.2017 позивачем нараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування самостійно і визначено зобов`язання зі сплати ЄСВ в сумі 8398,16 грн. (ЄСВ за 2016 рік); станом на 09.02.2018р. контролюючим органом нараховано ЄСВ платнику за 2017 рік. Також, контролюючим органом нараховано ЄСВ платнику податків за І-ІУ квартали 2018-2019 рр., та І-ІІІ квартали 2020 року.

У той же час, судом не встановлено неправильності розрахунку штрафних санкцій та пені відповідно до оскаржуваного рішення контролюючого органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. У матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази, які б давали підстави вважати, що розрахунок проведений неправильно, а протилежне суду учасниками справи не доведено та судом не здобуто.

Суд вважає, що оскільки головною умовою для нарахування санкцій є встановлений факт несплати єдиного внеску, і факт несвоєчасної сплати ЄСВ , що мало місце у даних правовідносинах і що не спростовано в ході розгляду справи, суд на підставі письмових доказів у справі приходить до висновку про правомірність оскаржуваного в даній справі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату та несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Суд зазначає, що сплата позивачем єдиного соціального внеску відбулась лише 19.04.2018 в сумі 2500,00 грн., що підтверджується квитанцією №30.

Доказів сплати позивачем єдиного соціального внеску за попередні календарні періоди, починаючи зі сплати єдиного соціального внеску у строки передбачені Законом №2464 судом не здобуто, а учасниками справи не подано.

Відтак, суд приймає до уваги твердження представника відповідача, що сплата єдиного соціального внеску відбувалася поза межами граничного терміну, встановленого законодавством, у зв`язку з чим до позивача застосовано штрафні санкції та нараховано пені, що визначено у рішенні про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 26.08.2020.

Поряд з цим, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо притягнення двічі до юридичної відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж саме порушення, що суперечить ст.61 Конституції України, оскільки за змістом Рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 02.07.2020 №20688/6/99-00-06-03-01-06, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.05.2020 № Головного управління ДПС у Тернопільській області скасовано та вважається відкликаним.

Отже, на думку суду, за вказаним рішенням позивач не притягувався до юридичної відповідальності, так як рішення є скасованим та вважається відкликаним.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування Рішення про результати розгляду скарги Державної податкової служби України Державної податкової служби України №20688/6/99-00-06-03-01-06 від 02.07.2020 в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Тернопільській області винести нове рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, суд зазначає, що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до п. 1 розділу ІV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2015 № 1124, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2016 р. за № 178/28308 (надалі, Порядок №1124), контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення контролюючим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що скарга позивача від 05.06.2020 №б/н отримана ДПС України 10.06.2020 вх.№21985/6, а оскаржуване в даній справі рішення за результатами розгляду скарги прийняте 02.07.2020.

З наведеного вбачається, що контролюючим органом розглянуто подану скаргу позивача у встановлені строки .

Крім цього, відповідно до частини третьої Розділу V Порядку №1124 у разі повного або часткового задоволення скарги в рішенні даються розпорядження контролюючому органу, рішення якого скановано повністю або в певній частині, про вчинення відповідних дій.

Так, з оскаржуваного рішення про результати розгляду скарги вбачається, що скаргу позивача задоволено частково, зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області винести нове рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, привести у відповідність облікові дані інформаційної системи органу доходів і зборів платника та інтегровану картку платника податків, з урахуванням вищенаведеного, відповідно позиції Верховного Суду та вимог чинного законодавства.

Отже, перевіряючи дотримання відповідачами вимог частини другої ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суд вважає, що відповідач -2 при прийнятті Рішення про результати розгляду скарги діяв в межах, наданих чинним законодавством повноважень.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст. 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 19 січня 2021 року.

Копію рішення надіслати Державній податковій службі України.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька,1, м.Тернопіль,46003 );

Державна податкова служба України (місцезнаходження :пл. Львівська, 8,м. Київ 53,04053 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.