Справа № 480/651/20
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 р.Справа № 480/651/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 15.05.20 року по справі № 480/651/20

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом також відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непоновлення ОСОБА_1 на військовій службі на посаді старшого оператора 1 зенітного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону 54 окремої механізованої бригади;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки поновлення на військовій службі на посаді старшого оператора 1 зенітного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону 54 окремої механізованої бригади з 20.11.2018 по 15.01.2020 у сумі 159196,94 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 15.05.2020 закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо непоновлення ОСОБА_1 на військовій службі на посаді старшого оператора 1 зенітного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону 54 окремої механізованої бригади.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час затримки у поновленні на службі на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17 за період з 20.11.2018 по 24.02.2019 у розмірі 36679,58 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 суму судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час затримки у поновленні на службі на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17 за період з 20.11.2018 по 24.02.2019 у розмірі 36679,58 грн, та прийняти у цій частині нове судове рішення, яким стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час затримки у поновленні на службі на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17 за період з 20.11.2018 по 15.01.2020 у сумі 159 196,94 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції при оцінці доказів в порушення ст. ст. 75, 90 КАС України не взяв до уваги, що в матеріалах справи № 480/651/20 наявні докази, які спростовували достовірність наданих відповідачем витягу з наказу командира 54 окремої механізованої бригади від 25.02.2019 за № 47-РС та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2019 за № 62, наданих відповідачем на підтвердження поновлення позивача на посаді старшого оператора 1 зенітного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону 54 окремої механізованої бригади. Зокрема, на підтвердження того, що у період з 23.01.2019 і як мінімум до моменту звернення ОСОБА_1 до суду з позовом у справі № 480/651/20 на примусовому виконанні Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області перебувало виконавче провадження № 58165349 з примусового виконання виконавчого листа № 818/2063/17 від 28.12.2018, виданого Сумським окружним адміністративним судом, у матеріалах справи міститься лист Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області від 23.11.2019 від № 76626. Зазначаючи про те, що тільки після ухвалення оскаржуваного рішення ОСОБА_1 підписав необхідні документи для поновлення на службі та подальшого звільнення з військової служби на підставі підпункту «а» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з закінченням строку контракту), вважає, що середній заробіток за час затримки поновлення позивача на військовій службі на посаді старшого оператора 1 зенітного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону 54 окремої механізованої бригади відповідач повинен сплатити за період з 20.11.2018 по 15.01.2020 у сумі 159 196,94 грн, а не за період з 20.11.2018 по 24.02.2019 у сумі 36679,58 грн, як зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Вказує, що у порушення приписів Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не направлено позивачу копії Наказу командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади від 25.02.2019 за № 47-РС та витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2019 за № 62, наданих ним до матеріалів справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить врахувати, що відповідно до виписки з журналу реєстрації вихідних документів Військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2019 за № 870 ОСОБА_1 направлявся лист стосовно прибуття до розташування Військової частини НОМЕР_1 з метою прийняття справ та посад, отримання належних виплат грошового забезпечення на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17 і, не зважаючи на те, що позивач не прибув, ОСОБА_1 поновлено на відповідній посаді, на підтвердження чого надав копії відповідних документів. За результатами апеляційного розгляду відповідач просить апеляційну скаргу просить залишити без задоволення.

У поданому клопотанні позивач просить не враховувати при апеляційному розгляді доводи, наведені у відзиві відповідача на апеляційну скаргу, а також докази, долучені до цього відзиву, а також просить долучити до матеріалів справи копію Наказу від 27.05.2020 за № 152 та вирішити справу в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки у поновленні на службі з урахуванням фактичної дати поновлення ОСОБА_1 на службі та його звільнення, тобто з дати підписання відповідних документів позивачем.

Розгляд справи просив провести без участі апелянта.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач у період з 29.11.2016 по 23.05.2017 перебував на військовій службі за контрактом. Наказом командира 54 окремої механізованої бригади від 22.05.2017 за № 76-РС позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом "е" (через службову невідповідність) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Не погоджуючись зі звільненням, позивач оскаржив його до суду.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 за участю Військової прокуратури Донецького гарнізону про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновити на посаді, стягнення матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Вказаною постановою рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 у справі № 818/2063/17 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано п. 11 Наказу командира Військової частини - польової пошти НОМЕР_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) від 22.05.2017 за № 719 "Про притягнення деяких військовослужбовців частини до відповідальності", на підставі якого ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення "Звільнення з військової служби через службову невідповідність";

- визнано протиправним та скасовано Наказ командира 54 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 22.05.2017 за № 76-РС, на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з військової служби через службову невідповідність;

- визнано протиправним та скасовано п. 23 Наказу командира Військової частини - польової пошти НОМЕР_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) (по стройовій частині) від 23.05.2017 за № 138, на підставі якого ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення;

- поновлено ОСОБА_1 на військовій службі на посаді старшого оператора 1 зенітного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону 54 окремої механізованої бригади з 24.05.2017;

- стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24.05.2017 по 19.11.2018 в розмірі 206086,30 грн;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

- в частині поновлення на службі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць судове рішення звернуте до негайного виконання.

28.12.2018 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, у якому було зазначено: «Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі на посаді старшого оператора 1 зенітного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону 54 окремої механізованої бригади з 24.05.2017».

23.01.2019 старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Скапенко А. Г. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 818/2063/17, виданого 28.12.2018 Сумським окружним адміністративним судом.

25.02.2019 держаним виконавцем в межах вище вказаного виконавчого провадження на відповідача накладено штраф у розмірі 3200 грн за невиконання рішення суду.

22.03.2019 держаним виконавцем в межах вище вказаного виконавчого провадження на відповідача накладено штраф у розмірі 6800 грн за невиконання рішення суду.

На запит суду першої інстанції щодо виконання зазначеного вище судового рішення відповідач 07.05.2020 надав до матеріалів справи витяги з наказів, а саме:

- витяг з Наказу командира 54 окремої механізованої бригади від 25.02.2019 за № 47-РС, відповідно до змісту якого пункт 1 параграфу 1 Наказу командира 54 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 22.05.2017 за № 76-РС щодо звільнення з військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 , старшого оператора 1 зенітного артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, СКАСОВАНО та ПОНОВЛЕНО на військовій службі ОСОБА_1 з 22 травня 2017 року. Підстава: Рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року № 818/2063/17.

- витяг з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2019 за № 62 відповідно до змісту якого, пункт 23 Наказу командира військової частини - польової пошти НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 23.05.2017 за № 138 щодо звільнення з військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 , старшого оператора 1 зенітного артилерійського відділення зенітного ракетно - артилерійського дивізіону, СКАСОВАНО та ПОНОВЛЕНО. Скасовано п. 11 Наказу командира Військової частини - польової пошти НОМЕР_3 від 22.05.2017 за № 719 Про притягнення деяких військовослужбовців частини до відповідальності. Підстава: Рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року № 818/2063/17, Наказ командира 54 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 25 лютого 2019 року за № 47- РС.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не виплачено середній заробіток за час затримки поновлення на військовій службі, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки поновлення позивача на військовій службі за період з 20.11.2018 по 24.02.2019, суд першої інстанції виходив із того, що постанова суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17 про поновлення позивача на військовій службі на посаді виконана відповідачем шляхом прийняття відповідного наказу 25 лютого 2019 року, а тому позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення саме за період з 20.11.2018 по 24.02.2019.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 25.02.2019 по 15.01.2020, суд першої інстанції зазначив, що у вказаному періоді діяв наказ про поновлення позивача на роботі на виконання рішення суду, іншого позивач не довів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Цією ж статтею передбачено, що право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частин 2 - 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. До складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці від 01 липня 1949 року № 95 «Про захист заробітної плати», ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, незалежно від назви оплати праці і методу її обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Статтею 12 Конвенції встановлено, що коли минає термін трудового договору, остаточний розрахунок заробітної плати, належної працівнику, має бути проведено відповідно до національного законодавства, колективного договору чи рішення арбітражного органу, або - коли немає такого законодавства, угоди чи рішення - в розумний термін з урахуванням умов контракту.

У спірних правовідносинах повинні застосовуватись не тільки норми спеціального законодавства, але й трудового.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 за № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Так, відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Отже, відповідно до наведеного нормативно-правового регулювання, у цій справі спірні правовідносини стосуються стягнення компенсації у розмірі середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Як встановлено судовим розглядом, позивач постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17 поновлений на військовій службі на посаді старшого оператора 1 зенітного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону 54 окремої механізованої бригади з 24.05.2017.

Відповідачем судове рішення від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17 виконане 25 лютого 2019 року, на підтвердження чого до матеріалів справи в/ч НОМЕР_1 надано витяг з Наказу командира 54 окремої механізованої бригади від 25.02.2019 за № 47-РС, витяг з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2019 за № 62, а також виписку з журналу реєстрації вихідних документів Військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2019 за № 870 на підтвердження направлення ОСОБА_1 листа стосовно прибуття до розташування Військової частини НОМЕР_1 з метою прийняття справ та посад, отримання належних виплат грошового забезпечення на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17.

Відтак, враховуючи те, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 про поновлення позивача на військовій службі на посаді виконана відповідачем шляхом прийняття відповідного наказу 25 лютого 2019 року, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач має право, відповідно до статті 236 КЗпП України, на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період затримки саме з 20.11.2018 по 24.02.2019.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу, а отже, доводи позивача, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі №818/2063/17 залишалася невиконаною в частині поновлення на посаді навіть на час подання позову у цій справі, є безпідставними.

У період з 25.02.2019 по 15.01.2020 діяв зазначений вище наказ про поновлення позивача на службі на виконання судового рішення від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17, а отже, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині є обґрунтованим.

Обставини підписання позивачем документів для поновлення на службі тільки після ухвалення оскаржуваного рішення висновків суду першої інстанції не спростовують та на спірні правовідносини не впливають.

На вимогу суду першої інстанції відповідачем до матеріалів справи надано належні докази на підтвердження направлення ОСОБА_1 листа стосовно прибуття до розташування Військової частини НОМЕР_1 з метою прийняття справ та посад, отримання належних виплат грошового забезпечення на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17, а саме, виписку з журналу реєстрації вихідних документів Військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2019 за № 870.

Колегія суддів відхиляє аргументи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки копії Наказу командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади від 25.02.2019 за № 47-РС та витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2019 за № 62, надавалися відповідачем до матеріалів справи на вимогу суду першої інстанції, що не позбавляло позивача права на ознайомлення з їх змістом відповідно до приписів статті 44 КАС України.

Обставини того, що у період з 23.01.2019 і до моменту звернення ОСОБА_1 до суду з позовом у справі № 480/651/20 на примусовому виконанні Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області перебувало виконавче провадження № 58165349 з примусового виконання виконавчого листа № 818/2063/17 від 28.12.2018, виданого Сумським окружним адміністративним судом, на підтвердження чого у матеріалах справи міститься лист Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області від 23.11.2019 від № 76626, на спірні правовідносини сторін не впливають та з урахуванням приписів чинного законодавства не є підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку у період з 25.02.2019 по 15.01.2020.

З витягу із Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2020 за № 152, наданого позивачем до матеріалів справи до суду апеляційної інстанції одночасно з клопотанням, убачається, що ОСОБА_2 з 27 травня 2020 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 28 травня 2020 року з виплатою належних позивачу сум.

Щодо здійснення відповідного розрахунку середнього заробітку, то колегія суддів зазначає, що розмір середньоденного грошового забезпечення, встановлений постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 818/2063/17 та складає 378,14 грн.

Період затримки виконання судового рішення з 20.11.2018 по 24.02.2019 складає 97 днів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі складає 36679,58 грн (378,14 грн * 97 днів).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем в апеляційній скарзі не наведено міркувань щодо неправомірності висновків суду першої інстанції в цій частині.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, доводи сторін спору, врахувавши зазначені вище норми матеріального права та процесуального права, зокрема, щодо оцінки доказів, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Керуючись положеннями частини першої статті 308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги позивача.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року по справі № 480/651/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 18.01.2021 року