Справа № 520/8659/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 р. Справа № 520/8659/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок (збільшення) пенсії відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 01.03.2020 року і в подальшому, виплатити недоотриманий розмір пенсії починаючи з вказаної дати і скасувати рішення відповідача від 10.03.2020 року №1154;

- допустити негайне виконання рішення суду та стягнути з відповідача на мою користь судові витрати.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 року по даній справі (суддя Рубан В.В. ) відкрито спрощене провадження по даній справі.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного розподілу справи між суддями, справу розподілено до провадження судді Шевченко О.В.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року справу прийнято до провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що отримує пенсію як особа, віднесена до 2-ї категорії громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. Розмір пенсії визначений з урахуванням статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 10.03.2020 року позивач звертався до пенсійного органу із заявою про збільшення (перерахунок) розміру пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку шляхом розрахунку відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.03.2020 року №1154 відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, оскільки відсутні підстави для проведення такого перерахунку відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У відзиві на позов відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог зазначивши, що відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ (зі змінами, внесеними Законом №2148-VIII від 03.10.2017 року), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки пенсія позивачу розрахована та виплачується за ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", підстави для проведення перерахунку його пенсії за нормами ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії серії НОМЕР_1 від 24.07.1997 року.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вказане підтверджено листом ГУ ПФУ в Харківській області (управління обслуговування громадян) Балаклійський відділ обслуговування громадян від 03.03.2020 року за № 32/С-14.

Позивач звернувся до Балаклійського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Харківській області із заявою від 03.03.2020 року про перерахунок (збільшення) та виплату пенсії відповідно до вимог ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте, рішенням Балаклійського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Харківській області від 10.03.2020 року №1154 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку його пенсії за вказаними нормами, оскільки відсутні підстави для такого перерахунку.

В рішенні пенсійний орган вказав, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, обов`язковою умовою для застосування ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є призначення пенсії на умовах ч.2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, провести перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні підстави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 10.03.2020 року про відмову в перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ (в редакції чинній до 11.10.2017), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII, який набув чинності з 11.10.2017 року, до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Тобто, правове регулювання спірних правовідносин змінилось, і у зв`язку зі змінами внесеними в Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV та пов`язує право особи на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений частини 2 статті 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах, визначених частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.10.2019 року у справі справа № 809/627/18, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать матеріали справи, позивачу призначена пенсія за віком відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням п. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 року.

Оскільки позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а залишився на пенсії за віком на умовах частини 1 статті 27 Закону, ГУ ПФУ в Харківській області у зв`язку із зміною правового регулювання спірних правовідносин правомірно відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії, передбаченого положеннями частини статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд вважає безпідставними та не приймає до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі 560/675/17, оскільки в останній надано аналіз правовідносинам, які виникли до внесення Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII змін до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ .

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року №755/10947/17 зазначено, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. Отже, при вирішенні даної справи судом враховується постанова Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі справа № 809/627/18.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що оскаржуване рішення Балаклійського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Харківській області від 10.03.2020 року №1154 є законним та обґрунтованим, не порушує прав та інтересів позивача, а відтак не підлягає скасуванню, у зв`язку з чим у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Питання щодо понесених позивачем судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В.Шевченко