Справа № 160/15333/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/15333/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фірма Медсервіс»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року (суддя Маковська О.В.) в адміністративній справі

за позовом Приватного підприємства «Фірма Медсервіс»

до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року до суду надійшов позов Приватного підприємства «Фірма Медсервіс», в якому позивач просив визнати незаконними та скасувати: постанову від 28.08.2020 державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 62791469, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, які належать ПП «Фірма Медсервіс», у розмірі 32412,54 грн.; постанову від 28.10.2020 державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 62452711, якою на ПП «Фірма Медсервіс» накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду; постанову від 28.10.2020 державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 62452577, якою на ПП «Фірма Медсервіс» накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду; постанову від 28.10.2020 державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 62452711, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, що належать ПП «Фірма Медсервіс», у розмірі 32412,54 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, Приватне підприємство «Фірма Медсервіс» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірні постанови про накладення штрафу та про арешт грошових коштів винесені в межах виконавчих проваджень, відкритих з примусового виконання судових наказів Господарського суду Дніпропетровської області № 904/6786/17 від 04.12.2017 та № 904/1130/19 від 25.11.2019, а тому скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів виконавчої служби мають розглядатися за правилами господарського судочинства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 278 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої вказаної статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Право на оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби також передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами статті 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, імперативною нормою закону закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17 (провадження № 11-1009апп19) виклала правову позицію в аналогічних правовідносинах, згідно з якою до юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що позивачем оскаржується, серед інших, оскаржуються постанови державного виконавця: від 28.10.2020, виконавче провадження № 62452711, про накладення штрафу за невиконання рішення суду; від 28.10.2020, виконавче провадження № 62452577, про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Вказані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства в силу приписів чинного законодавства.

Щодо постанов виконавця: від 28.08.2020, виконавче провадження № 62791469, про арешт коштів; від 28.10.2020, виконавче провадження № 62452711, про арешт коштів, суд апеляційної інстанції зі змісту позовної заяви Приватного підприємства «Фірма Медсервіс» встановив, що підставою для їх оскарження є незгода позивача з діями державного виконавця при накладенні арешту.

Для визначення юрисдикції цього спору необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 березня 2020 року під час розгляду адміністративної справи № 640/23588/19.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження в цій частині, дійшов передчасних висновків про те, що позов Приватного підприємства «Фірма Медсервіс» про скасування постанов про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, що належать ПП «Фірма Медсервіс», не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, адже суд не дослідив які саме підстави лягли в основу позову.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи.

Щодо вимоги апелянта про стягнення з Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) судових витрат, понесених ним при зверненні з апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином стягнення понесених судових витрат можливе лише за результатами розгляду справи по суті, проте позовна заява Приватного підприємства «Фірма Медсервіс» не розглядається по суті в межах доводів апеляційної скарги, а тому вимога щодо стягнення судових витрат не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фірма Медсервіс» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року в адміністративній справі № 160/15333/20 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з 19 січня 2021 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров