Справа № 360/4883/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4883/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Попенка Д.А. (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУ ПФУ в Луганській області або відповідач 1), Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (Біловодське ОУПФУ Луганської області або відповідач 2), відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.07.2014 по 31.10.2019, нарахованої на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2018 року по справі №75 7/61765/17-а;

- зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2018 року по справі №757/61765/17-а за період з 01.07.2014 по 31.10.2019, по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 18.06.2020.

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити фінансування та своєчасну виплату ОСОБА_1 компенсації втрати нею частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначено, що позивач перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська та отримувала пенсію за віком з 16.08.1993. З червня 2014 року до жовтня 2019 року виплата пенсії, з вини Пенсійного фонду України була припинена.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 29.10.2018 по справі №757/61765/17-а (набрало законної сили 31.07.2019), визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі міста Луганська щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії з 01 червня 2014 року; зобов`язано Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснювати нарахування на її особовий пенсійний рахунок призначеної пенсії, з урахуванням заборгованості негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати; визнано неправомірною бездіяльність Пенсійного фонду України по виконанню Постанови Кабінету міністрів України від 07 жовтня 2014 року № 595 щодо переміщення Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі міста Луганська та організації його повноцінної роботи.

З метою виконання вказаного рішення суду, з 01.11.2019 ОСОБА_1 була взята на облік Біловодським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області, яким здійснено нарахування та виплата поточної пенсії. Також було здійснено нарахування заборгованості призначеної пенсії ОСОБА_1 за період 01.07.2014 по 31.10.2019 на окрему виплатну відомість «виплати боргів за рішенням суду» в загальній сумі 91451,95 грн.

Ця сума боргу кожного місяця нараховувалась та включалася Біловодським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області в потребу в коштах на виплату пенсії що передавалась до головного управління ПФУ у Луганській області для фінансування.

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_1 нарахована сума боргу фактично надійшла на її рахунок - 18.06.2020. На звернення щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, ОСОБА_1 отримала відмову, викладену в листі Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області №20-18/В-31/8- 1239/20 від 17.07.2020.

Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки має право на компенсацію на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Ухвалою суду від 16.12.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою від 28.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачем 1 через канцелярію суду 15.01.2021 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з таких підстав.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. На виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2018 по справі № 757/61765/17а Біловодським ОУПФУ Луганської області взято позивача на облік.

З 01.11.2019 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Біловодському ОУПФУ Луганської області та отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Структура територіальних органів Пенсійного фонду України складається з головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь.

Згідно підпункту 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485), головне управління здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 не відноситься до вище перелічених категорій пенсіонерів, тому головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не має повноважень виплачувати їй пенсії та компенсацію. Тому, на думку відповідача 1, безпосередньо Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області має бути відповідачем у справі.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити фінансування та виплату компенсації, зазначив, що до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в містах, серед іншого, віднесено забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Відповідачем 2 через канцелярію суду 16.01.2021 через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з таких підстав.

На час виникнення спірних відносин щодо припинення нарахування і виплати пенсійних виплат позивачу Управління жодним чином не було стороною таких відносин. Дана обставинна підтверджується матеріалами судової справи № 757/61765/17-а, в яких зазначено та стороною позивача підтверджено, що позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська, яке і припинило нарахування та виплату позивачу пенсії з 01.07.2014.

Управління жодних рішень щодо припинення пенсійних виплат позивачу не приймало та прийняти не могло через те, що позивач не перебував у нього на обліку. Будь-яких звернень щодо взяття на облік в якості пенсіонера у визначений діючим законодавством спосіб, а саме згідно положень Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до відповідача від позивача не надходило.

Взяття на облік до відповідача відбулось на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2018 по справі № 757/61765/17-а, яке набрало чинності 31.07.2019 (після апеляційного оскарження Пенсійним фондом України) та надійшло до відповідача лише 15.10.2019 (вх. № 679/18-2 від 15.10.2019).

Зазначене рішення не містить будь-яких зобов`язань Управління щодо здійснення нарахування та виплати компенсації позивачу.

Розпорядженням Управління від 15.10.2019 № 4151 (169822) та рішення Управління від 18.10.2019 № 22 на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2018 у справі № 757/61765/17-а відповідачем взято на облік електронну пенсійну справу позивача.

На відомість листопада 2019 року позивачу поновлено виплату щомісячної пенсії за період з 01.11.2019 по 30.11.2019 та нараховано заборгованість з пенсії за період з 01.07.2014 по 31.10.2019 у розмірі 91451,95 грн. Заявку на фінансування виплати позивачу було включено для потреби фінансування пенсійних виплат до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на листопад 2019 року. Заявка на фінансування виплати заборгованості з пенсії за період з 01.07.2014 по 31.10.2019 у розмірі 91451,95 грн щомісячно, починаючи з листопада 2019 року включалась до потреби у фінансуванні пенсійних виплат разом з розрахунком поточної пенсії.

З дати надходження рішення Печерського районного суду м.Києва від 29.10.2018 по справі № 757/61767/17-а до відповідача нарахування поточної пенсії позивача не припинялось, так само головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не припинялось фінансування її виплати, зарахування коштів на картковий рахунок здійснюється щомісячно, шо не заперечується стороною позивача.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» встановлено, що з 01.01.2019 року фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.

Затверджений механізм фінансування пенсійних виплат у 2020 році залишався чинним.

Нарахована заборгованість в сумі 91451,95 грн буда профінансована головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області 18.06.2020 на картрахунок позивача після погодження з Пенсійним фондом України (лист від 14.05.2020 № 2800-030202-9/157955), який, відповідно до статті 58 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є розпорядником коштів Фонду, так як саме до його відання віднесено здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, тощо. Крім того, бюджет Пенсійного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

На підставі зазначеного, Управління в межах своєї компетенції, було своєчасно та в повному обсязі вжито необхідних заходів щодо належного виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 29.10.2018 по справі № 757/61765/17-а. Дана обставина в повній мірі виключає вину Управління в затримці пенсійних виплат позивачу за рішенням суду, що в свою чергу, унеможливлює застосування частини другої статті 46 Закону України від 09.07.2003 №1058 під час вирішення даного спору відносно Управління через відсутність такої кваліфікуючої ознаки, як вина. Крім того, на час звернення до суду з цим позовом органи Пенсійного фонду України не мають жодної заборгованості перед позивачем, рішення суду в частині здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу з 01.07.2014 виконано в повному обсязі.

Печерським районним судом м.Києва з метою виконання рішення по справі № 757/61765/17-а було видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 58172039, яке було закрито 09.11.2020 згідно пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі.

13.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою в довільній формі, в якій просив здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Печерського районного суду м.Києва від 29.10.2018 по справі № 757/61765/17-а за період з 01.07.2014 по день фактичної виплати згідно частини другої статті 46 Закону України № 1058.

Листом відповідача від 17.07.2020 № 20-18/В-31/8-1239/20 на підставі Закону України «Про звернення громадян» позивачу надано відповідь та роз`яснено підстави відмови в нарахуванні та виплаті компенсації втрати доходів при поновленні виплати пенсії.

Таким чином, відповідач вважає свої дії щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів правомірними та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання сторони не прибули, до початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідачі згідно пред`явлених відзивів розгляд справи просили проводити за їх відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , є пенсіонером та отримує пенсію за віком (а.с. 10-12, 48-50).

Позивач перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Ленінському районі м.Луганська з 16.08.1993, яким з червня 2014 року до жовтня 2019 була зупинена виплата пенсії позивачу.

Рішеням Печерського районного суду м.Києва від 29.10.2018 у справі № 757/61765/17-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії:

- визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі міста Луганська щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії з 01 червня 2014 року;

- зобов`язано Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснювати нарахування на її особовий пенсійний рахунок призначеної пенсії, з урахуванням заборгованості негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати;

- визнано неправомірною бездіяльність Пенсійного фонду України по виконанню Постанови Кабінету міністрів України від 07 жовтня 2014 року № 595 щодо переміщення Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі міста Луганська та організації його повноцінної роботи.

Рішення суду набрало законної сили 31.07.2019 (а.с.14-22).

Розпорядженням Біловодського ОУПФУ Луганської області від 15.10.2019 № 4151 та рішенням від 18.10.2019 № 22 на виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 29.10.2018 у справі № 757/61765/17-а взято на облік електронну пенсійну справу позивача (а.с.57, 57 на звороті).

На відомість листопада 2019 року позивачу було поновлено виплату щомісячної пенсії за період з 01.11.2019 по 30.11.2019 та нараховано заборгованість з пенсії за період з 01.07.2014 по 31.10.2019 у розмірі 91451,95 грн. Заявку на фінансування виплати позивачу було включено для потреби фінансування пенсійних виплат до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на листопад 2019 року (а.с.58, 59, 62 на звороті).

Нарахована ОСОБА_1 сума боргу фактично виплачена на рахунок позивача 18.06.2020, що підтверджується довідкою Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 13.01.2021 № 3/03-18 (а.с.13, 63 на звороті).

13.07.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Печерського районного суду м.Києва від 29.10.2018 по справі № 757/61765/17-а за період з 01.07.2014 по день фактичної виплати згідно частини другої статті 46 Закону України № 1058.

Листом Біловодського ОУПІУ Луганської області від 17.07.2020 № 20-18/В-31/8-1239/20 на підставі Закону України «Про звернення громадян» позивачу надано відповідь, якою відмовлено у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів з підстав відсутності у рішенні суду вимог про нарахування та виплату такої компенсації. (а.с.30).

Не погоджуючись із діями відповідача 2 щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.07.2014 по 31.10.2019, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

За статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» №2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми

нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний

місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на

індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за

який виплачується доход, до уваги не береться)( стаття 3 Закону № 2050).

Отже, статті 2, 3 цього Закону № 2050 встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців; дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону; а також порядок обчислення суми компенсації.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2001 р. № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права висловлений Верховний Суд України у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16).

Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2018 року (справа №521/940/17).

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Матеріалами справи підтверджено, що нарахування та виплата позивачу відповідного доходу відбулись, у звязку із зобов`язанням Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити нарахування пенсії позивача, з урахуванням заборгованості за період з 01.07.2014 по 31.10.2019 на виконання судового рішення Печерського районного суду м.Києва від 29.10.2018 по справі № 757/61765/17-а.

Отже, несвоєчасна виплата ОСОБА_1 суми боргу відповідного доходу відбулась у зв`язку із не нарахуванням пенсії позивачу з 01 червня 2014 року, що встановлено судовим рішенням в іншій справі, тобто з вини органу, що нараховує і виплачує пенсію.

Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при невиплаті пенсії з 01 червня 2014 року, вказана сума є доходом в розумінні ст. 2 Закону №2050-ІІІ.

Доводи Біловодського ОУПФУ Луганської області щодо відсутності в діях управління вини у затримці пенсійних виплат позивачу за рішенням суду, внаслідок того, що він не є розпорядником коштів Фонду, на увагу не заслуговують, з огляду на таке.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках визначено Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (далі Порядок № 1596).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1596 виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються: між уповноваженими банками та органами соціального захисту населення або центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат; між уповноваженими банками та органами Пенсійного фонду, а у разі централізованого нарахування пенсій - між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та органами Пенсійного фонду, у разі централізованого фінансування пенсій - між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві.

Абзацами першим-третім пункту 12 Порядку № 1596 передбачено, що органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Пунктом 13 Порядку № 1596 передбачено, що списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів. Списки подаються одночасно на паперових і магнітних (електронних) носіях, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цього пункту. За договорами, зазначеними у пункті 3 цього Порядку, та за наявності технічних можливостей сторін цих договорів списки можуть подаватися в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Подання списків в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису обумовлюється в договорах, які укладаються згідно з пунктом 3 цього Порядку. Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення протягом місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, можуть складати і подавати додаткові списки на зарахування пенсій та грошової допомоги одержувачам, які з різних причин не були внесені до основних списків, а також у разі перерахунків пенсій та грошової допомоги.

На підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів (абзац перший пункту 14 Порядку № 1596).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 грудня 2018 року № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» з метою забезпечення стабільного фінансування та виплати пенсій відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, для здійснення з 01 січня 2019 року фінансування пенсійних виплат головними управліннями Пенсійного фонду України у Вінницькій, Волинській, Житомирській, Закарпатській, Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Луганській, Миколаївській, Одеській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Харківській та Чернігівській областях, начальникам відповідних головних управлінь доручено забезпечити у порядку, встановленому законом, укладання договорів з публічним акціонерним товариством «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки.

Прийнята правлінням Пенсійного фонду України постанова від 13 грудня 2018 року № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» не визначає порядок виплати пенсій та грошової допомоги саме головними управліннями Пенсійного фонду України в областях.

Окрім того, згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку.

Оскільки позивач перебуває на обліку в Біловодському об`єднаному управління Пенсійного фонду України Луганської області як отримувач пенсії за віком, обов`язок щодо її виплати покладено саме на другого відповідача.

За наведених вище обставин, суд також не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити фінансування та виплату компенсації, оскільки це не віднесено до повноважень головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн згідно квитанції № 15 від 10.12.2020 (а.с.5). Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн з Біловодського ОУПФУ Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.07.2014 по 31.10.2019, нарахованої на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2018 року по справі №75 7/61765/17-а.

Зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2018 по справі №757/61765/17-а за період з 01.07.2014 по 31.10.2019.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (; 92800, Луганська область, смт.Білододськ, вул.Центральна, 77) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , постійне місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян