Справа № 320/6586/18
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6586/18
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

18 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Глущенко Я.Б., суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т., перевіривши матеріали апеляційної скарги Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни на окрему ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського районного відділа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Уповноважена Верховної Ради України з прав людини Денісова Людмила Леонтіївна, Президент України ОСОБА_2 , про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до Бориспільського районного відділа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

16 жовтня 2020 року Київським окружним адміністративним судом постановлено окрему ухвалу, яку направлено до директора Державного бюро розслідувань для внесення до Єдиного державного реєстра досудових розслідувань відомостей щодо вчинення Уповноваженою Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 135 Кримінального кодексу України (залишення в небезпеці).

Не погоджуючись із ухвалою суду, 27 листопада 2020 року Уповноважена Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

За наслідками перевірки апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - подана з пропущенням п`ятнадцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 2 частини 2 наведеної правової норми закріплено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як убачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваної ухвали складено 16 жовтня 2020 року. Отже, останній день подання апеляційної скарги припадає на 02 листопада 2020 року. Проте апеляційну скаргу подано до суду лише 27 листопада 2020 року, тобто поза межами встановленого приписами Кодексу адміністративного судочинства України процесуального строку.

На обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає про некомпетентність свого представника, який за результатами ознайомлення 29 жовтня 2020 року з оскаржуваною ухвалою суду не доповів апелянту про її зміст. Також, наголошує на запровадженні на всій території України карантина та перебування значної кількості працівників на ізоляції у зв`язку з захворюванням на COVID або контактом із особами, хворими на таку хворобу.

Разом з тим, на переконання суду, такі причини пропуску процесуального строку не є поважними з огляду на таке.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №820/4420/18.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій і стимулює останніх добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, будь-яких доводів про те, які саме обмеження, обумовлені запровадженням на території України карантина, призвели до несвоєчасної подачі апеляційної скарги, апелянтом не наведено. Неналежне виконання повіреним наданих йому повноважень, на переконання суду, також не є обєктивними причинами, що обумовили несвоєчасне подання апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших поважних причин пропущення цього строку відповідач не зазначає.

Згідно частин 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, передбачених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, залишається без руху.

Ураховуючи, що апелянтом пропущено п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту строку для усунення визначених у даній ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням інших поважних причин пропущення процесуального строку.

Керуючись статтями 133, 169, 248, 298, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження - неповажними.

Апеляційну скаргу Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька