Справа № 466/6057/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 466/6057/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Желєзного І.В.,
розглянув у письмовому провадженні
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення
у справі № 466/6057/17
до Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова
про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
18.08.2017 до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, у якому просила:
- визнати протиправними дії Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо незарахування ОСОБА_1 в стаж для призначення пенсії, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», періоду роботи на посаді судді.
- зобов`язати Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити їй пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період роботи на посаді судді з моменту звернення із заявою, тобто з 26.07.2017.
Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.11.2017 позов задоволено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018 скасовано постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 21.11.2017 та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.
25.04.2018 ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення апеляційної інстанції.
Верховний Суд постановою від 01.12.2020 задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 ; скасував постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018 та залишив в силі постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 21.11.2017.
11.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у частині розподілу судових витрат за результатом касаційного розгляду.
29.12.2020 до Верховного Суду надійшла справа № 466/6057/17.
Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, Суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 356 КАС України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
За подання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2 560,00 грн.
При ухваленні постанови від 01.12.2020 Суд не розподілив судові витрати.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та ухвалити додаткову постанову, якою на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова слід стягнути відшкодування витрат зі сплати судового збору за касаційний перегляд справи у розмірі 2 560,00 грн.
Керуючись ст. 139, 252, 356, 359 КАС України, Суд,-
1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової судового рішення задовольнити.
2. Ухвалити додаткову постанову.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя В.М. Кравчук
Суддя А.А. Єзеров
Суддя І.В. Желєзний