Справа № 705/2175/17
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2175/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:

головуючої - судді Годік Л.С.

секретаря судового засідання Юрченко А.І.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Умані адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Уманської міської ради про недійсність рішення виконкому,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Уманської міської ради про недійсність рішення виконкому. Зазначає, що він являється співвласником ділянки по АДРЕСА_1 , площею 2035кв.м., яка закріплена рішенням Уманського міськвиконкому №576 від 21.12.1954р. і Державним актом. Про явне порушення правил забудови гаража на недостовірних даних і за відсутності належних прав на землю по АДРЕСА_1 співвласником ОСОБА_2 , він 28.04.2014р. звернувся до міського голови. Із результатів перевірки видно, що будівництво фактично розпочато 10.04.2014р. до отримання офіційного дозволу 5.06.2015р.. Дозвіл наданий на земельну ділянку 16,2кв.м., в той час, як для гаража необхідно 20кв.м., що відбулося за рахунок дитячої площадки. Згода співвласників відсутня. Вважає, що порушено його право спільної земельної ділянки, яке підлягає відновленню, а рішення виконкому про прийом в експлуатацію гаража з недотриманням земельного законодавства необхідно визнати недійсним.

Просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Уманської міської ради про прийом в експлуатацію гаража по АДРЕСА_1 , а відповідні дозвільні документи на його будівництво і декларацію про готовність скасувати; зобов`язати виконком Уманської міської ради провести технічний аудит земельної ділянки під гаражем з визначенням прив`язки і фактичного розміру; судовий збір стягнути з відповідача в дохід державного бюджету.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача виконкому Уманської міської ради в судовому засіданні вказав на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необгрунтованими та такими, які не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано жодного належного достовірного та достатнього доказу, що підтверджували б ті обставини, на які здійснює посилання позивач. Оскільки, позивачем в позовній заяві здійснюється посилання на незаконність забудови та порушення правил забудови, проте не зазначено, не вказано самі порушення, які здійсненні при проведенні будівництва. Також, позивачем ОСОБА_1 зауважено про відсутність погодження забудови із співвласниками, проте доказів вказаного факту не надано. Крім того, ОСОБА_1 в позовній заяві прямо вказано на відсутність дозволу на відчуження земельної ділянки. Однак, позивачем зауважено інформацію, яка не відповідає дійсності, так як в позовній заяві зауважено відомості без надання доказів, які б підтвердили такі відомості. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, питання про законність будівництва та набуття права власності на земельну ділянку в повній мірі досліджено в рішеннях Уманського міськрайонного суду від 27.01.2016 року за яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання будівництва гаража, за адресою: АДРЕСА_1 самочинним, припинення права власності на гараж. Висновки суду першої інстанції підтвердженні у постанові Апеляційного суду Черкаської області по справі №22ц/793/726/2016 від 26.02.2016 року про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції. Тому, питання погодження будівництва чи прийняття в експлуатацію у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» «надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» входить до виключної компетенції Управлінь ДАБК. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою належать виключно сільським, селищним, міським радам, тому заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 на підставі рішенні Уманської міської ради №12-58/4 від 28 лютого 2006 року, №2.10-27/5 від 26.12.2007 року є власником земельної ділянки площею 0,0342га у межах згідно з планом, в т.ч. спільна часткова власність 0,0066га, спільне загальне користування 0,0003га, для будівництва та обслуговування жилого будинку (а.с.3).

У якості підстави своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що співвласник ОСОБА_2 , на протязі багатьох років веде незаконне будівництво капітальних споруд на присадибній земельній ділянці будинку. З 10.04.2014р. розпочато нове незаконне будівництво без документації із землеустрою і технічної документації, що суперечить його правам.

Відповідно до повідомлення №24-369/02 від 26 травня 2016 року виконавчого комітету Уманської міської ради, встановлено, що 01.06.2016р. було проведено перевірку щодо дотримання забудовником ОСОБА_2 вимог будівельного законодавства під час будівництва гаража по АДРЕСА_1 , за скаргою ОСОБА_1 .. Виявлено, що забудовник ОСОБА_2 проводила будівництво гаража на земельній ділянці, яка належить їй на підставі державного акта на право власності серія ЯА №465981 та на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого в Управлінні ДАБІ у Черкаській області 05.06.2015р. за №ЧК 77. 31.07.2015р. Управління ДАБІ у Черкаській області за №ЧК08, зареєстровано декларацію ОСОБА_2 про готовність гаража, розташованого по АДРЕСА_1 , до експлуатації. 13.08.2015р. зареєстровано право власності на вказаний гараж, про що виданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕКВ №232815 (а.с.5).

Крім того, згідно вказаного повідомлення вбачається, що 27.01.2016 р. рішенням Уманського міськрайонного суду відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будівництва гаража, по АДРЕСА_1 , самочинним, припинити право власності на вказаний гараж, та дане рішення залишено в силі судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому позивачем в позовні заяві та під час судового засідання не вказано, яке ж саме рішення виконавчого комітету Уманської міської ради він просить визнати недійсним.

Відповідно до вимог ст. 244 КАС України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. До позовної заяви позивачем жодного доказу на підтвердження позовних вимог не додано та не вказано які його права порушено.

Вимога позивача з приводу стягнення з відповідача судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки дана вимога не відповідає ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 79, 139, 241-251,295 КАС України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Уманської міської ради про недійсність рішення виконкому.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Леся Сергіївна Годік