Справа № 240/17027/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/17027/20

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" до Київської митниці Держмитслужби України про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

встановив:

Дочірнє підприємство "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 14.09.2020 №UA100000/2020/300223/1 та картку відмови в прийнятті митної вартості №UA100550/2020/00093;

- стягнути на користь ДП "Автоценгр" ТОВ "Нове тисячоліття" судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби України.

В обґрунтування позову вказує, що рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості від 14.06.2020 № UA100000/2020/300223/1 є протиправним, оскільки було прийняте з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання. А також воно є таким, що суперечить попередньому митному оформленню товару за електронною декларацією, яка була подана до Волинської митниці ДФС за №UA100550/2020/128753. Позивач вважає, що ним підтверджено заявлену митну вартість транспортного засобу.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він вказує на те, що до митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті від 24.07.2020 №30, що не може бути використане як документ, що підтверджує ціну, яка сплачена за оцінювані товари, оскільки документ не містить підпису уповноваженої особи банку та печатки банку, які свідчили б про те, що платіж за даним документом дійсно відбувся. Крім того, до митного оформлення не подано документ, який свідчить про те, що оцінюваний товар належить юридичній особі, що уклала договір купівлі-продажу від 21.07.2020 №71071208 зі сторони продавця, що викликає сумніви у достовірності правочину, у т.ч. у праві власності Copart Deutschland GmbH2/Zulpicher Str на оцінюваний товар та праві Copart розпоряджатися оцінюваним товаром та визначати ціну продажу транспортного засобу. Крім того, у свідоцтві про право власності на транспортний засіб власником зазначено особу, відмінну від тієї, що уклала договір купівлі-продажу від 21.07.2020 №71071208 зі сторони продавця.

У письмових поясненнях позивачем зазначено, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 14.09.2020 до відділу митного оформлення №2 митного поста "Житомир" Київської митниці Держмитслужби уповноваженою особою Дочірнього підприємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" було подано митну декларацію №UA100550/2020/128753 з метою митного оформлення товару "легковий автомобіль, марка - CITROEN, модель - С8, кількість місць для сидіння - 8, номер кузова - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення-2006" в режимі "імпорт".

Митну вартість товару декларантом визначено самостійно за основним методом (за ціною договору) на рівні 893,80 євро.

Київською митницею Держмитслужби України прийнято рішення про коригування митної вартості від 14.09.2020 №UA100000/2020/300223/1, у графі "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" якого вказано: "До митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті від 24.07.2020 №30, що не може бути використано як документ, що підтверджує ціну, що сплачена за оцінювані товари у зв`язку із тим, що документ не містить підпису уповноваженої особи банку та печатки банку, що свідчили б про те, що платіж за даним документом дійсно відбувся. Крім того, для митного оформлення не подано документ, який свідчить про те, що оцінюваний товар належить юридичній особі, що уклала договір купівлі-продажу від 21.07.2020 №71071208 зі сторони продавця, що викликає сумніви у достовірності правочину, у т.ч. у праві власності Copart Deutschland GmbH2/Zuipicher Str на оцінюваний товар та праві Copart розпоряджатися оцінюваним товаром та визначати ціну продажу транспортного засобу. Крім того, у свідоцтві про право власності на транспортний засіб власником зазначено особу, відмінну від тієї, що уклала договір купівлі-продажу від 21.07.2020 №71071208 зі сторони продавця. Додатково надане платіжне доручення від 24.07.2020 №30JBKLK7 також не може бути використано як документ, що підтверджує ціну, що сплачена за оцінювані товари, у зв`язку із тим, що отримувачем платежу є особа JP MORGAN CHASE BANK, яка не є стороною купівлі-продажу оцінюваного товару; банківські реквізити (банк отримувача, номер рахунку КРЕДИТ) не відповідають банківським реквізитам продавця, що зазначені у рахунку-фактурі від 21.07.2020 №71071208. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого транспортного засобу за МД від 14.07.2020 №UA305160/2020/31947 - автомобіль легковий, бувший у використанні - марка CITROEN, модель/тип - С8, тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 1997 см3, календарний рік виготовлення - 2006р., модельний рік - 2006р., і становить 1500,00 євро за одиницю з дотриманням принципів І критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості від 14.09.2020 №UA100000/2020/300223/1, відповідачем цього ж дня було винесено картку відмови в прийнятті митної вартості №UA100550/2020/00093 та вказано на необхідність подання належним чином оформленої митної декларації відповідно до рішення про коригування митної вартості.

Вважаючи такі рішення необґрунтованими та протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, судом враховується, що частинами 4 та 5 ст. 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу вимог ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Як встановлено судом, у графі 43 "Код методу визначення вартості" митної декларації декларантом вказано "1".

Позивачем разом із митною декларацією було подано наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) (Invoice) від 21.07.2020 №71071208; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; документ, що підтверджує вартість перевезення транспортного засобу б/н від 09.09.2020; договір про надання послуг митного брокера ПМБ/6/2020/ЮО від 02.03.2020; загальні комерційні умови Copart Deutschiand Gmbh від 08.06.2020; Gate Pass від 28.07.2020; реєстрація учасника аукціону від 08.06.2020 №700243063; інформація по лоту від 21.07.2020 №50062029; фото від 14.09.2020; довідка сертифікації АЄС Стандарт від 08.08.2020 №70507-Д, підтвердження продажу транспортного засобу від 20.08.2020.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Судом встановлено, що митну вартість імпортованого автомобіля було визначено позивачем за рахунком (інвойсом) від 21.07.2020 №7107108.

Так, у червні 2020 року Дочірнє підприємство "Автоцентр" TOB "Нове тисячоліття", було приєднано на загальних комерційних умовах для участі в аукціонах на сайті Copart Deutschland GmbH2/Zulpicher Str.

На підставі даних умов ДП "Автоцентр" ТОВ "Нове тисячоліття" прийняло участь в проведенні аукціону по Лоту №50062029 на придбання автомобіля Citroen С8 2007 року випуску

Після проведення аукціону Copart Deutschland GmbH2/Zulpicher Str. визначив ДП "Автоцентр" TOB "Нове тисячоліття" його переможцем, у зв`язку з чим на електронну адресу позивача було направлено Рахунок-фактуру (Invoice) від 21.07.2020 №71071208 на суму 793,80 євро. У підтвердження факту оплати надано платіжне доручення від 24.07.2020 №30 про сплату на користь бенефіціара - Copart Deutschland GmbH2/Zulpicher Str. - 793,80 євро. Що стосується заперечень відповідача про неможливість врахування цього платіжного доручення, з огляду на відсутність на ньому підпису уповноваженої особи банку та печатки банку, то суд вважає їх безпідставними, оскільки відповідачем не доведено, що наявність таких реквізитів є обов`язковою при здійсненні платежу із застосуванням платіжної системи "SWIFT", яка була використана при здійсненні оплати транспортного засобу. Крім того, декларантом було додатково надане платіжне доручення від 24.07.2020 №30JBKLK7 про сплату 793,80 євро. Той факт, що отримувачем у цьому платіжному дорученні зазначено JP MORGAN CHASE BANK, не свідчить про неможливість його врахування його як доказу сплати обумовленої ціни. Так, здійснення переказів в іноземній валюті здійснюється виключно з використанням кореспондентських рахунків, відкритих в іноземних банківських установах, чим і пояснюється зазначення цього отримувача. При цьому, у призначенні платежу вказано отримувача коштів - Copart Deutschland GmbH2/Zulpicher Str.

У подальшому, згідно розпорядження від 26.07.2020 №7 "Про службове відрядження" було здійснено перевезення автомобіля на умовах поставки EXW, власним транспортом, місце завантаження згідно виписаного Gate Pass від 28.07.2020. Транспортні витрати складали 100 євро, що підтверджує довідка від 09.09.2020 №32.

Отже, позивачем підтверджено митну вартість товару на рівні 893,80 євро.

При цьому, суд також зазначає, що відповідачем безпідставно зроблено посилання на відсутність документу, що підтверджує право власності особи, що уклала договір купівлі-продажу від 21.07.2020 №71071208, оскільки питання правомірності набуття права власності компанією Copart Deutschland GmbH2/Zulpicher Str. на транспортний засіб та його відчуження виходять за межі юрисдикції даного судового провадження. Протилежні обставини відповідачем доведені не були, а у суду не має обов`язку спростовувати його припущення.

Крім того, судом враховується, що окремий договір купівлі-продажу з цією компанією позивачем не укладався, оскільки останнім лише було підписано загальні умови приєднання до аукціону, за результатами проведення якого було видано рахунок-фактуру (Invoice).

Таким чином, судом встановлено, що позивачем одночасно з митною декларацією в повному обсязі надано до митниці документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару. Так, факт придбання автомобіля за заявленою митною вартістю підтверджується рахунком (інвойсом) від 21.07.2020 №71071208 та наданими платіжними дорученнями. Правомірність набуття права власності на вказаний автомобіль та рахунку (інвойсу) від 21.07.2020 №71071208 ніким не оспорені, а тому зазначений рахунок-фактура та банківські документи є належними доказами на підтвердження ціни товару. Суд відмічає, що митний орган не вказав на будь-які розбіжності чи ознаки підробки документів або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність у митного органу необхідних та достатніх правових підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості від 14.09.2020 №UA100000/2020/300223/1 та картки відмови в прийнятті митної вартості №UA100550/2020/00093.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат, то згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 29.09.2020 та від 16.10.2020, позивачем під час звернення з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 4204,00 грн., який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 КАС України, суд

вирішив:

Позов Дочірнього підприємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 14.09.2020 №UA100000/2020/300223/1 та картку відмови в прийнятті митної вартості №UA100550/2020/00093.

Стягнути з Київської митниці Держмитслужби України (03124, м. Київ, Бульвар Гавела Вацлава, 8-а, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" (13300, м. Бердичів, Житомирська область, вул. Житомирська, 78-б, ) 4204,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 18.01.2021.

Суддя Н.М. Майстренко