Справа № 560/751/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/751/21
УХВАЛА

20 січня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №3084 від 01.04.2020 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на імміграцію в Україну;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області повторно розглянути питання про надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 (паспорт громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 ).

Одночасно з позовною заявою 19 січня 2021 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову в обґрунтування якої зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також очевидними є ознаки протиправності рішення відповідача. Вказав, що подальші дії відповідача, з урахуванням закінчення граничного строку для виконання спірного рішення про примусове повернення, можуть призвести до порушення прав та інтересів позивача внаслідок передчасної реалізації спірного рішення. Просив суд зупинити дію рішення управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 01 квітня 2020 року за №3084 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на імміграцію в Україну до набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справу.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з-власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

Отже, процесуальним законом встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 17 абз. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд, при розгляді заяви про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст. 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При прийнятті рішення судом враховується пов`язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Представник позивача у поданій заяві вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також очевидними є ознаки протиправності рішення відповідача та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Проте, із поданої заяви про забезпечення адміністративного позову не вбачається підставності для вжиття таких заходів. Також, заявником у поданій заяві не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Судом такі підстави також не встановлені.

Крім цього, відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову відповідно до п.2 ч.2 ст. 150 КАС України, оскільки до розгляду справи по суті неможливо зробити висновок про протиправність вказаного рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки вирішення вказаного питання на стадії здійснення підготовки справи до судового розгляду фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, та відсутні підстави вважати оскаржене рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області таким, що має очевидні ознаки протиправності на даній стадії розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя П.М. Майстер