Справа № 460/465/19
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
19 січня 2021 р. Р і в н еСправа №460/465/19

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження окреме процесуальне питання у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов`язання вчинення дій щодо проведення перерахунку пенсії за віком із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 01.03.2019 на підставі ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щодо виплати пенсії за віком з урахуванням проведеного перерахунку.
Рішенням суду від 05.04.2019, яке набрало законної сили 18.06.2019, позов задоволено повністю.

Зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 01 березня 2019 року на підставі частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплачувати пенсію за віком з урахуванням проведеного перерахунку пенсії.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць.

11.09.2019 за даним судовим рішенням було видано виконавчий лист №1 із строком пред`явлення до 19.06.2022.

Ухвалою від 13.12.2019 здійснено заміну боржника, Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області () його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області (), у виконавчому листі №1, виданому Рівненським окружним адміністративним судом 11.09.2019 у справі №460/465/19.

24.01.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі виконавчого листа, виданого судом 11.09.2019 у справі №460/465/19, відкрито виконавче провадження №61056857 (а.с.86).

02.03.2020 відповідач направив до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) лист за №1700-0802-5/4273 (а.с.84), в якому просив закрити виконавче провадження без стягнення виконавчого збору, оскільки рішення суду було виконане ним до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується доданою до листа копією рішенням від 17.07.2019 про перерахунок пенсії позивача.

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, яке є правонаступником Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, щодо проведення дій та прийняття рішення на виконання рішення суду від 05.04.2019 у справі №460/465/19.

Листом від 14.12.2020 за №9435-9608/Д-03/8-1700/20 (який отримано позивачем 17.12.2020) Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області повідомило позивача, що після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати позивача з 01.03.2019 становить 2064,79 грн, у тому числі: 224,00 грн пенсія з обмеженнями (за першою складовою) + 716,70 грн основний розмір пенсії за віком (за другою складовою) + 556,30 грн доплата до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність + 172,20 грн доплата до мінімального розміру пенсії на рівні 40% від мінімальної заробітної плати для осіб, які досягли 65-річного віку згідно з ч.2 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування + 338,65 грн доплата за 36 років понаднормового стажу + 56,94 грн додаткова пенсія потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відтак, вищевказане рішення виконане у межах покладених зобов`язань згідно з пенсійним законодавством, чинним на дату набрання рішенням суду законної сили (а.с.82).

28.12.2020 (дата оформлення поштового відправлення 23.12.2020) ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі №460/465/19, яка обґрунтована тим, що на виконання рішення суду від 05.04.2019 у даній справі відповідач провів перерахунок її пенсії, яким повністю змінив умови її нарахування, розрахувавши розмір пенсійної виплати за двома складовими. Звертає увагу на те, що резолютивна частина рішення суду не містить жодних положень про зобов`язання відповідача змінити умови нарахування їй пенсії шляхом її обрахунку за двома складовими. Наголошує, що вона ніколи не зверталася до відповідача ні в судовому порядку, ні в позасудовому порядку з проханням про розрахунок пенсії на таких умовах. З огляду на вказане, позивач вважає, що при виконанні рішення суду відповідач діяв недобросовісно, всупереч судовому рішенню та не на підставі, не в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому рішення від 17.07.2019 є протиправним.

Заява відповідає вимогам ч.2 ст.383 КАС України та подана у строк, встановлений ч.4 ст.383 КАС України.

Підстави для повернення заяви відсутні (абз.2 ч.5 ст.383 КАС України).

В силу вимог ч.5 ст.383 КАС України, суд розглянув вказану заяву в порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Водночас, статтею 383 КАС України передбачено можливість визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Так, згідно з частиною першою стаття 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відтак, суд має з`ясувати, чи були оскаржувані дії пов`язані з виконанням судового рішення (продовжуючим правопорушенням), чи є самостійним предметом спору (новим правопорушенням).

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2018 №520/11829/17 (№К/9901/51263/18) (п.34).

Так, перевіряючи правильність застосування заявником підстав звернення із такою заявою суд встановив, що предметом спору у справі №460/465/19 є перерахунок пенсії позивача відповідно до частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

Судовим рішенням у справі №460/465/19 підтверджено наявність порушеного права ОСОБА_1 , яке одночасно було відновлене таким рішенням (а.с.17-21).

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання вказаного рішення Володимирецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, було прийняте рішення від 17.07.2019 №22 (а.с.83), із змісту якого слідує, що при проведенні перерахунку пенсії позивача основний розмір пенсії був обчислений відповідачем із застосуванням двох складових. Вказане свідчить на користь висновку, що основний розмір пенсії позивача був обрахований відповідачем на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Враховуючи викладене, оскаржені дії органу Пенсійного фонду пов`язані з виконанням судового рішення від 05.04.2019 у справі №460/465/19, а тому їх слід розглядати в порядку, визначеному статтею 383 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Порушене право особи-позивача було відновлено рішенням суду шляхом зобов`язання Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 01.03.2019.

Таким чином, вказаним судовим рішенням достеменно встановлено спосіб його виконання.

Проте, рішенням органу Пенсійного фонду від 17.07.2019 №22 перерахунок проведено не відповідно до частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а на підставі частини другої статті 27 Закону №1058-ІV.

За змістом частини другої статті 27 Закону №1058-ІV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в межах адміністративної справи №460/465/19 судом не вирішувалася позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок пенсії позивача в порядку, визначеному частиною другою статті 27 Закону №1058-ІV, позаяк, така вимога позивачем взагалі не була заявлена.

Більше того, позивач стверджує, що вона ніколи не зверталася до відповідача ні в судовому порядку, ні в позасудовому порядку з проханням про розрахунок пенсії на таких умовах. Доказів на підтвердження протилежного матеріали справи не містять.

Також, наявною в матеріалах справи копією розпорядження від 17.07.2019 №22 підтверджується, що до прийняття судом рішення в даній справі основний розмір пенсії позивача обчислювався із застосуванням показника заробітної плати (доходу) позивача та коефіцієнта її страхового стажу, тобто в порядку, передбаченому частиною першою статті 27 Закону №1058-ІV. При цьому, вказане не заперечувалося учасниками справи в заявах по суті справи.

Резолютивна частина рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 у справі №460/465/19 містить положення зобов`язального характеру виключно про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Дійсно норма частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ містить посилання на частину другу статті 27 Закону №1058-ІV.

Однак, аналіз змісту частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ дозволяє дійти висновку про те, що обмеження у застосуванні пільгового обчислення стажу роботи стосуються саме "призначення пенсії", а не інших випадків. При цьому, таке обмеження пов`язане з призначенням особі пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-ІV.

Також, суд зауважує, що частина друга статті 56 Закону №796-ХІІ була доповнена словами і цифрами: "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі підпункту 3 пункту другого розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі Закон №2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що пенсію за віком позивачу було призначено згідно з Законом №1058-ІV ще з 1995 року, а рішенням суду від 05.04.2019 у справі №460/465/19 зобов`язано здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

Отже, рішенням суду фактично визнано за позивачем право на перерахунок пенсії за віком відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ в редакції, що була чинною до 11.10.2017.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що здійснюючи перерахунок пенсії позивача на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону №1058-ІV, відповідач фактично застосував до спірних правовідносин положення підпункту 3 пункту 2 розділу І Закону №2148-VIII та порушив право позивача на пільгове обчислення розміру пенсії, реалізація якого попередньо була захищена відповідним судовим рішенням.

Крім того, суд зауважує, що у Законі №2148-VIII відсутнє застереження про те, що зміни, які вносяться до частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ, поширюються на обчислення розміру пенсії особам, яким така пенсія призначена до набрання чинності такими змінами.

Отже, зазначені зміни стосуються лише тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін.

Оскільки пенсія позивачу не призначається вперше, а підлягає перерахунку згідно з рішенням суду, то на нього не поширюється вказана умова.

Відтак, рішення органу Пенсійного фонду від 17.07.2019 №22, згідно з яким основний розмір пенсії позивача був обрахований на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону №1058-ІV, спрямоване на невиконання рішення суду від 05.04.2019 у справі №460/465/19.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, пунктом 5 частини третьої статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. При цьому, добровільне виконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є законодавчо встановленим обов`язком такого боржника.

Водночас, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення органу Пенсійного фонду від 17.07.2019 №22, оскільки у такий спосіб суб`єкт владних повноважень сприяє тривалому порушенню права позивача на соціальний захист та належний рівень життя, яке гарантоване статтею 46 Конституції України та відновлене у судовому порядку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі Класс та інші проти Німеччини, із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Частиною шостою статті 383 КАС України визначено, що за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частиною першою статті 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відтак, на виконання частини четвертої статті 249 КАС України, суд зазначає, що Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, приймаючи рішення від 17.07.2019 №22 порушено положення статей 46 та 129-1 Конституції України, статей 14 та 370 КАС України, частину другу статті 56 Закону №796-ХІІ.

Водночас, судом встановлено, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" від 22.08.2018 №628, вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком.

За змістом додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628, Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Згідно з інформацією, розміщеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області () була припинена за рішенням засновників 27.07.2019.

Відтак, на виконання частини п`ятої статті 249 КАС України, судом встановлюється Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області строк для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись статтями 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Постановити окрему ухвалу про виявлені порушення закону, яку довести до відома суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Визнати протиправним рішення Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 17 липня 2019 року №22.

Для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленому судом порушенню закону, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 1 березня 2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні від 5 квітня 2019 року у справі №460/465/19.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомити Рівненський окружний адміністративний суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, у строк до 19 лютого 2021 року.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) для відома, а Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028) - для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 19 січня 2021 року.

Суддя Н.О. Дорошенко