Справа № 826/18448/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року м. Київ № 826/18448/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мастербуд"
до про Головного управління ДПС у м. Києві визнання протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастербуд" (далі - ТОВ "Мастербуд") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 21.10.2016 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 89539,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що останнім своєчасно було сплачено суми єдиного внеску за лютий, березень, квітень та травень 2016 року, проте, банком в порушення загальних та спеціальних норм законодавства, а також умов укладеного договору банківського рахунку, не здійснено перерахування грошових коштів у встановлений законом строк. Стверджує, що саме внаслідок невиконання ПАТ "Промінвестбанк" розрахункових документів щодо сплати ТОВ "Мастербуд" єдиного внеску у встановлені законодавством строку стало підставою для нарахування контролюючим органом штрафних санкцій. Позивач звертає увагу, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 у справі № 910/11924/16 встановлено неправомірність дій ПАТ "Промінвестбанк" щодо неодноразового невиконання платіжних доручень ТОВ "Мастербуд". На переконання позивача, останній не може нести відповідальність за неправомірні дії банку, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/18448/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

13.04.2017 представником відповідача Рогозою Д.В. подано до суду заперечення, за змістом яких остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що платник податків систематично порушує строки сплати єдиного соціального внеску. Вважає, що контролюючим органом правомірно на підставі статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" нараховано штрафні санкції та пеню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2017 прийнято адміністративну справу № 826/18448/16 до провадження судді Катющенка В.П. та призначено справу до розгляду судове засідання на 08.11.2017.

08.11.2017 представником позивача у судовому засіданні долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за лютий-травень 2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 08.11.2017 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Також, згідно поданої заяви просила суд розглянути справу у письмовому провадженні.

Представник відповідача у судовому засіданні 08.11.2017 заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 08.11.2017 судом ухвалено про продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі, вона знаходиться на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно її розгляд продовжено у письмовому провадженні з урахуванням положень пункту 10 частини першої статті 4, частини четвертої та частини п`ятої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції з 15.12.2017.

Ухвалою суду від 18.01.2021 на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України допущено заміну первісного відповідача у справі його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21.10.2016 ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято рішення № , яким на підставі підпункту 2, пункту 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до ТОВ "Мастербуд" штраф у розмірі 79542,42 грн та нараховано пеню в розмірі 9996,93 грн (а.с. 11).

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України від 08.07.2010 N 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон N 2464-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону N 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини другої статті 6 Закону N 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний:

своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;

подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Частиною восьмою статті 9 Закону N 2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2016 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за лютий 2016 року, згідно якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті становить 128034,51 грн.

На виконання вимог частини восьмої статті 9 Закону N 2464-VI 17.03.2016 ТОВ "Мастербуд" подано до ПАТ "Промінвестбанк" платіжне доручення № 5493 з призначенням платежу "єдиний соціальний внесок за лютий 2016 року" на суму 128000,00 грн (а.с. 13). На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка "Одержано банком 17.03.2016".

06.04.2016 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за березень 2016 року, згідно якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті становить 98892,21 грн.

На виконання вимог частини восьмої статті 9 Закону N 2464-VI 12.04.2016 ТОВ "Мастербуд" подано до ПАТ "Промінвестбанк" платіжне доручення № 5497 з призначенням платежу "єдиний соціальний внесок за березень 2016 року" на суму 123600,00 грн (а.с. 14). На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка "Одержано банком 12.04.2016", проте останнє не було виконано банком у зв`язку з закінченням строку платіжного доручення.

18.05.2016 ТОВ "Мастербуд" подано до ПАТ "Промінвестбанк" платіжне доручення № 5508 з призначенням платежу "єдиний соціальний внесок за березень 2016 року" на суму 123600,00 грн (а.с. 16). На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка "Одержано банком 18.05.2016".

18.05.2016 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за квітень 2016 року, згідно якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті становить 86321,37 грн.

На виконання вимог частини восьмої статті 9 Закону N 2464-VI 10.05.2016 ТОВ "Мастербуд" подано до ПАТ "Промінвестбанк" платіжне доручення № 5505 з призначенням платежу "єдиний соціальний внесок за квітень 2016 року" на суму 87000,00 грн (а.с. 17). На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка "Одержано банком 10.05.2016", проте останнє не було виконано банком у зв`язку з закінченням строку платіжного доручення.

21.06.2016 ТОВ "Мастербуд" подано до ПАТ "Промінвестбанк" платіжне доручення № 5512 з призначенням платежу "єдиний соціальний внесок за квітень 2016 року" на суму 87000,00 грн (а.с. 19). На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка "Одержано банком 21.06.2016".

06.06.2016 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за травень 2016 року, згідно якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті становить 100548,75 грн.

На виконання вимог частини восьмої статті 9 Закону N 2464-VI 31.05.2016 ТОВ "Мастербуд" подано до ПАТ "Промінвестбанк" платіжне доручення № 5510 з призначенням платежу "єдиний соціальний внесок за травень 2016 року" на суму 70400,00 грн (а.с. 20). На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка "Одержано банком 31.05.2016".

Позивач наполягає на тому, що суми єдиного внеску не були своєчасно перераховані з вини банку, відповідно, вважає, що не може бути притягнутий до відповідальності на підставі статті 25 Закону N 2464-VI.

За визначенням пункту 1 частини першої статті 10 Закону N 2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

За визначенням пункту 1.30 статті 1 Закону України від 05.04.2001 N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - Закон N 2346-III, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Згідно з пунктами 8.1 - 8.3 статті 8 Закону N 2346-III банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Відповідно до пунктів 22.2 - 22.4 статті 22 Закону N 2346-III клієнт банку має право самостійно обирати види розрахункового документа (крім платіжної вимоги), які визначені цим Законом, для ініціювання переказу. Платіжна вимога застосовується у випадках, коли ініціатором переказу виступає стягувач або, при договірному списанні, отримувач.

Розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. Платіжна вимога-доручення подається отримувачем коштів безпосередньо до платника. Доставка платіжної вимоги-доручення до платника може здійснюватися банком, що обслуговує отримувача коштів, через банк, що обслуговує платника, а також за допомогою засобів зв`язку.

Стягувач має право подавати розрахункові документи, що ініціюють переказ з рахунка банку-резидента, відкритого в Національному банку України, безпосередньо до Національного банку України.

Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:

для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника;

для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Таким чином, з моменту отримання банком платіжних доручень ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за його подальший переказ відповідальність несе банк.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжне доручення № 5493 було отримано банком 17.03.2016, а виконане лише 24.03.2016, про що свідчить відмітка "Проведено банком 24.03.2016".

Платіжне доручення № 5510 було отримано банком 31.05.2016, а виконано 13.06.2016, про що свідчить відмітка "Проведено банком 13.06.2016".

У свою чергу, платіжні доручення № 5497 від 12.04.2016 та № 5505 від 10.05.2016 були повернуті без виконання, що стало підставою для повторного подання позивачем платіжних доручень на оплату єдиного внеску № 5508 та № 5512.

Так, платіжне доручення № 5508 було отримано банком 18.05.2016, а виконане лише 13.06.2016, про що свідчить відмітка "Проведено банком 13.06.2016".

Платіжне доручення № 5512 було отримано банком 21.06.2016, а виконано 18.07.2016, про що свідчить відмітка "Проведено банком 18.07.2016".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" про:

зобов`язання виконати платіжні доручення:

№ 5511 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 57000 грн з рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №0007 в ГУ ДКСУ у м. Києві;

№ 5512 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 87000 грн з рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок ДПІ у Печерському районі ДФС у м. Києві №12655 в ГУ ДКСУ у м. Києві;

№ 5513 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 6100 грн з рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №0007 в ГУ ДКСУ у м. Києві;

стягнення пені в сумі 48,04 грн;

стягнення збитків в сумі 66696,58 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 у справі № 910/11924/16, яке згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 26.08.2016, позовні вимоги задоволено частково:

- провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання ПАТ "Акціонерний Комерційний Промислово-інвестиційний Банк" виконати платіжні доручення:

№ 5511 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 57000 грн з рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №0007 в ГУ ДКСУ у м. Києві;

№ 5512 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 87000 грн з рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок ДПІ у Печерському районі ДФС у м. Києві №12655 в ГУ ДКСУ у м. Києві;

№ 5513 від 21.06.2016 шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 6100 грн з рахунку ТОВ "Мастербуд" на рахунок УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві №0007 в ГУ ДКСУ у м. Києві припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України;

- стягнуто з ПАТ "Акціонерний Комерційний Промислово-інвестиційний Банк" на користь ТОВ "Мастербуд" 48 грн 04 коп. пені, 1388 грн 00 коп. судового збору та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на оплату послуг адвоката;

- в іншій частині позову відмовлено.

У рішенні Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 у справі № 910/11924/16 встановлено, що станом на 12.04.2016 позивач мав залишок коштів на своєму поточному рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 415360,89 грн.

12.04.2016 позивач виготовив та направив відповідачу платіжні доручення №№ 5496, 5497, 5498 на перерахування коштів щодо сплати податків за березень 2016 року на загальну суму 194500 грн.

12.04.2016 позивач мав достатній залишок коштів на своєму поточному рахунку № НОМЕР_1 .

17.05.2016 відповідач вищезазначені платіжні доручення повернув позивачу без виконання у зв`язку з тим, що спливли 30 календарних днів протягом яких банк платника приймає платіжні доручення до виконання.

18.05.2016 позивач повторно подав до відповідача за допомогою Комплексу доручення на перерахування коштів щодо сплати податків за березень 2016 року на інший поточний рахунок на загальну суму 194500,00 грн. (платіжні доручення № 5507, № 5508, № 5509). Факт прийняття (реєстрації) відповідачем 18.05.2016 вказаних платіжних доручень вбачається з відповідних відміток на цих розрахункових документах.

Станом на 18.05.2016р. (тобто на дату отримання доручення відповідачем) залишок коштів на рахунку позивача складав 415536,23 грн. Отже, коштів на рахунку позивача було достатньо для виконання вказаних платіжних доручень.

13.06.2016 платіжні доручення позивача від 18.05.2016 № 5507, № 5508, № 5509 були виконані відповідачем. Проте, з моменту, коли відповідач повинен був виконати вказані платіжні доручення та до моменту їх виконання минуло 26 днів.

10.05.2016 позивачем були подані, а відповідачем зареєстровані за допомогою Комплексу платіжні доручення від 10.05.2016 № 5504, № 5505, № 5506 на перерахування коштів щодо сплати податків за квітень 2016 року на інший поточний рахунок на загальну суму 150100,00 грн.

Станом на 10.05.2016 (тобто на дату отримання доручення відповідачем) залишок коштів на рахунку позивача складав 415536,23 грн. Отже, на рахунку позивача було достатньо для виконання вказаних платіжних доручень.

10.06.2016 вищезазначені платіжні доручення були повернуті відповідачем без виконання на підставі п. 3.5 Інструкції НБУ № 22, а саме у зв`язку з тим, що спливли 30 календарних днів протягом яких банк платника приймає платіжне доручення до виконання.

Станом на 10.06.2016 (тобто на дату отримання відхилення відповідачем платіжних доручень) залишок коштів на рахунку позивача складав 425720,40 грн. Отже, на рахунку позивача були кошти для того, щоб виконати вказані платіжні доручення.

21.06.2016 позивачем повторно подані до відповідача за допомогою Комплексу доручення на перерахування коштів щодо сплати податків за квітень 2016 року на інший поточний рахунок на загальну суму 150100,00 грн (платіжні доручення № 5511, № 5512, № 5513). Факт прийняття (реєстрації) відповідачем 21.06.2016 вказаних платіжних доручень вбачається з відповідних відміток на цих розрахункових документах.

Станом на 21.06.2016 (тобто на дату отримання доручення відповідачем) залишок коштів на рахунку позивача складав 160812,40 грн. Отже, коштів позивача на рахунку було достатньо для виконання вказаних платіжних доручень.

При розгляді справи судом встановлено, що 15.07.2016 відповідач виконав платіжні доручення № 5511 від 21.06.2016 № 5513 від 21.06.2016 та 18.07.2016 платіжне доручення № 5512 від 21.06.2016.

... Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

В той же час, обставини передбачені статті 1074 ЦК України щодо позивача відсутні.

Згідно пункту 22.7 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідач неправомірно неодноразово не виконав надані позивачем платіжні доручення.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, не підлягають доказуванню обставини, що ПАТ "Промінвестбанк" протиправно не виконано платіжні доручення № 5497 від 12.04.2016 та № 5505 від 10.05.2016.

Також, судом встановлено, що ПАТ "Промінвестбанк" виконано платіжні доручення ТОВ "Мастербуд" № 5493 та № 5510 з порушенням термінів, встановлених статтею 8 Закону N 2346-III.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 N 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Приписами пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

З аналізу наведених норм вбачається, що з моменту прийняття банком зобов`язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків, при умові що такий платних звернувся до банку у строк сплати цих внесків.

Суд звертає увагу, що позивач повідомляв контролюючий орган про невиконання банком платіжних доручень та просив останнього не застосовувати штрафні санкції та пеню (а.с. 32).

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що суми єдиного внеску позивачем сплачено з дотриманням строку, встановленого частиною восьмою статті 9 Закону N 2464-VI.

Встановлені обставини підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання позивача добросовісним платником, відповідно, обов`язок зі сплати сум єдиного внеску за лютий-травень 2016 року слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт прийняття банком платіжних доручень позивача на виконання, а неправомірність дій банку зафіксована рішенням суду, суд дійшов висновку, що позивач не може нести відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 21.10.2016 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а також суперечить встановленим у справі обставинам, є протиправним та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастербуд" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 29, ідентифікаційний код 32155089) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 21.10.2016 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 43141267) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастербуд" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 29, ідентифікаційний код 32155089) 1378,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко