Справа № 360/3576/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3576/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Карча В.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 09.09.2020 № ЛГ 18187/480/АВ/ПТ/ПС/ЗБ-ФС,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) до Головного управління Держпраці у Луганській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Луганській області), в якому позивачка просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛГ 18187/480/АВ/ПТ/ПС/ЗБ-ФС від 09.09.2020.

В обґрунтування позову зазначено, що з 26.10.2015 позивачка здійснює підприємницьку діяльність, основним видом економічної діяльності є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

На підставі наказу ГУ Держпраці у Луганській області від 26.08.2020 № 518 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 27.08.2020 № 01-17/518 посадовими особами відповідача 27.08.2020 здійснено інспекційне відвідування об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність позивачка.

За результатами даного відвідування 09.09.2020 інспектором праці Нагорним В.В. складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, № ЛГ18187/480/НД/АВ.

09.09.2020 заступником начальника ГУ Держпраці у Луганській області Рисухіним Д.Л. винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛГ 18187/480/АВ/ПТ/ПС/ЗБ-ФС та накладено на позивачку штраф у розмірі 50000,00 грн за порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП.

З висновками відповідача щодо виявлених ним порушень трудового законодавства, наведених в акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, № ЛГ18187/480/НД/АВ від 09.09.2020, позивачка не погоджується, а спірну постанову вважає незаконною та необґрунтованою з огляду на таке.

В акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, № ЛГ18187/480/НД/АВ від 09.09.2020 відповідачем викладено недостовірну інформацію, а саме:

- посадовими особами ГУ Держапраці у Луганській області 12.02.2020 було розпочато інспекційне відвідування фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності, вказане інспекційне відвідування мало місце 27.08.2020;

- на день інспекційного відвідування - 27.08.2020, у ФОП ОСОБА_1 працює 1 працівник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка здійснювала реалізацію товарів покупцям.

З пояснень ОСОБА_2 слідує, що вона не має трудових відносин з позивачкою і працює без трудового договору.

В своїх поясненнях ФОП ОСОБА_1 не змогла пояснити підстави трудових відносин з працівником ОСОБА_2 та надати документи, що підтверджують оформлення трудових відносин.

Вказана інформація, на думку позивачки, є недостовірною, оскільки в матеріалах справи відповідача наявні її письмові пояснення, згідно з якими господарську діяльність позивачка здійснює самостійно, тобто сама являється продавцем. На момент перевірки їй потрібно було відлучитись до КНП ЛОР «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня» забрати свою доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на денному стаціонарі з 28.08.2020 по 03.09.2020, та до канцелярської крамниці придбати касову стрічку. У зв`язку з чим позивачка вимушена була звернутися до своєї родички - ОСОБА_2 , з проханням доглянути за кіоском, оскільки його закриття та відкриття займає багато часу.

ОСОБА_2 з власної ініціативи здійснила продаж води у пластиковій тарі, здійснювати торгівельну діяльність ОСОБА_2 позивачка не просила.

ОСОБА_2 на підставі Угоди № 20 від 01.02.2020 виконує роботу буфетника по реалізації продуктів харчування в буфеті за адресою: АДРЕСА_3 , та самостійно сплачує податки за себе згідно законодавства України, тобто не порушує законодавство про працю.

Підписувати оскаржений акт позивачка відмовилась, оскільки викладені в ньому відомості не відповідали дійсним обставинам справи.

Позивачка вважає, що прийняте відповідача рішення про накладення на неї штрафу у розмірі 50000,00 грн є поспішним, не відповідає критерію пропорційності та є занадто великим відносно її доходів, що стало підставою для звернення позивачки до суду.

Ухвалою суду від 02.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

22.10.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

У відповідності до вимог чинного законодавства відповідачем винесено наказ від 26.08.2020 № 518 «Про проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » у період з 27 серпня по 09 вересня 2020 року.

Під час інспекційного відвідування посадовими особами відповідача планувалося перевірити додержання позивачем законодавства про працю в частині фактичного допуску працівника (ів) до роботи без оформлення трудового договору.

Одночасно відповідачем було винесено направлення на проведення інспекційного відвідування від 27.08.2020 № 01-17/518.

27.08.2020 на виконання вказаного наказу від 26.08.2020 посадовими особами відповідача здійснена спроба проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем провадження господарської діяльності: АДРЕСА_1 .

Під час проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 виявлені порушення законодавства про працю в частині фактичного допуску одного працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Одночасно інспектором праці складено вимогу про надання/поновлення документів від 27.08.2020 № ЛГ/18187/480/ПД, якою зобов`язано позивача надати Головному управлінню відповідні документи у строк до 03.09.2019, яку підписала та отримала ФОП ОСОБА_1 .

За цих обставин, вважає відповідач, посадові особи діяли у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а саме - п. п. 11 та 12 Порядку № 823.

09.09.2020 складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, № ЛГ18187/480/НД/АВ, припис про усунення виявлених порушень № ЛГ18187/480/НД/АВ/П, які направлені ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом Укрпошта.

Керуючись статтею 259 КЗпП, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 8 Порядку № 509, та на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП, посадовою особою відповідача винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ18187/480/АВ/ПТ/ПС/ЗБ-ФС від 09.09.2020, якою на позивача був накладений штраф у розмірі 50000 грн 00 коп. за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Постанова про накладення штрафу була направлена позивачу рекомендованим листом Укрпошта.

Натомість ОСОБА_1 одержала документи та не повернула підписані до Головного управління.

Процес інспекційного відвідування був зафіксований засобами відеотехніки та долучений до акта в електронному вигляді на диску для лазерних систем зчитування. Диск було направлено позивачу.

На день інспекційного відвідування - 27.08.2020, у ФОП ОСОБА_1 працює працівник ОСОБА_2 . Із пояснень гр. ОСОБА_2 виходить, що вона не має трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 і працює без трудового договору.

В своїх поясненнях ФОП ОСОБА_1 не змогла пояснити підстави трудових відносин з працівником ОСОБА_2 та надати документи, що підтверджують оформлення трудових відносин.

Таким чином, під час проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 виявлено порушення законодавства про працю в частині фактичного допуску одного працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Відповідач зазначає, що було допущено технічні помилки - зазначено «п.п. 8 п. 5 Порядку № 823 замість п.п. 3 п. 5 Порядку № 823» та «12 лютого 2020 р. розпочато» замість «27 серпня 2020 р.».

Вказані технічні помилки не є суттєвими та не спричинили жодних правових наслідків для позивача.

Відповідач вважає, що він діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (арк. спр. 48-50).

Ухвалою суду від 30.11.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеному в позові.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття не повідомив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що позивачка є її родичкою та в день інспекційного відвідування попросила приглянути за кіоском. Свідок не перебувала в трудових відносинах з позивачкою, була офіційно працевлаштована на іншій роботі. Свідок з власної ініціативи здійснила продаж пляшки води, як потім з`ясувалося, покупцем був інспектор праці.

Вислухавши пояснення позивачки, показання свідка, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис від 26.10.2015 № 0008978, вид економічної діяльності - 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) (арк. спр. 32-33).

Позивачка здійснює свою господарську діяльність у кіоску в районі будинку АДРЕСА_4 , що не заперечується сторонами.

26.08.2020 Головним управлінням Держпраці у Луганській області видано наказ № 518 «Про проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » у період з 27.08.2020 по 09.09.2020 (арк. спр. 51).

27.08.2020 відповідачем винесено направлення на проведення інспекційного відвідування № 01-17/518 (арк. спр. 52).

На виконання наказу від 26.08.2020 № 518 інспектором праці здійснено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , місце проведення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт від 09.09.2020 № ЛГ18187/480/НД/АВ (арк. спр. 58-60).

Під час інспекційного відвідування встановлено, що на день інспекційного відвідування 27.08.2020 у ФОП ОСОБА_1 працює один працівник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка здійснювала реалізацію товарів покупцям. Із пояснення ОСОБА_2 слідує, що вона не має трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 і працює без трудового договору. У своїх поясненнях ФОП ОСОБА_1 не змогла пояснити підстави трудових відносин з працівником ОСОБА_2 та надати документи, що підтверджують оформлення трудових відносин. Таким чином, під час інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 виявлені порушення законодавства про працю в частині фактичного допуску одного працівника до роботи без оформлення трудового договору, а саме - частини першої статті 21 КЗпП України та частин першої, третьої статті 24 КЗпП України.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.08.2020 господарську діяльність вона здійснює самостійно, тобто є продавцем у кіоску. На момент перевірки 27.08.2020 у зв`язку з необхідністю відлучитися вона попросила свою тітку доглянути за кіоском, яка з власної ініціативи здійснила реалізацію продукції, про що позивачка її не просила (арк. спр. 54).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27.08.2020 вона є тіткою ОСОБА_1 , тому 27.08.2020 на прохання останньої вирішила допомогти доглянути за кіоском за адресою: АДРЕСА_4 . За своєю ініціативою вирішила допомогти племінниці в реалізації товару, але трудових відносин з підприємцем ОСОБА_1 не має. Що не можна продавати товар без оформлення трудових відносин, вона не знала (арк. спр. 55).

09.09.2020 Головним управлінням Держпраці у Луганській області складено протокол про адміністративне правопорушення № ЛГ18187/480/НД/АВ/П/ПТ щодо порушення законодавства про працю в частині фактичного допуску одного працівника до роботи без оформлення трудового договору (арк. спр. 18) та винесено припис про усунення виявлених порушень № ЛГ 18187/480/НД/АВ/П (арк. спр. 56-57).

Також 09.09.2020 Головним управлінням Держпраці у Луганській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛГ18187/480/АВ/ПТ/ПС/ЗБ-ФС, згідно з якою за порушення частини першої статті 21 КЗпП України та частин першої, третьої статті 24 КЗпП України на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 50000,00 грн (арк. спр. 62).

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 295 від 26.04.2017, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Порядок № 295).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені в пункті 5 Порядку № 295, відповідно до якого інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Пунктом 19 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (надалі - Порядок № 509), штрафи накладаються головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Частиною першою статті 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частина перша статті 24 КЗпП України містить перелік випадків, за яких трудовий договір з працівником укладається у письмовій формі.

Відповідно до частини третьої цієї статті працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМ України.

Частиною другою статті 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Зі змісту наведеного слідує, що підставою для застосування вказаних санкцій є факт допуску без укладення трудового договору до роботи особи, яка за характером виконуваних робіт виконує на підприємстві або у фізичної особи, яка використовує найману працю, певну трудову функцію, що у сукупності з іншими ознаками надає їй статус працівника юридичної особи чи фізичної особи-підприємця, а вказані особи щодо неї є суб`єктами, які використовують саме її найману працю у розумінні КЗпП України.

Такі відносини регулюються законодавством про працю, при цьому сторони розуміють та усвідомлюють таку обставину, але жодним чином не оформляють таких відносин.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини першої статті 21 та частин першої, третьої статті 24 КЗпП України, які полягають в допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача.

Показаннями допитаної в судовому зсіданні свідка ОСОБА_2 підтверджується, що ФОП ОСОБА_1 попросила її приглянути за кіоском та не уповноважувала здійснювати продаж товарів. Також свідок підтвердила, що продаж пляшки води вона здійснила самовільно.

Пояснення свідка є послідовними та підтверджуються матеріалами відеофіксації інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Натомість відповідачем при вирішенні питання про накладення на позивачку штрафу за порушення законодавства про працю не надано оцінку письмовим поясненням ОСОБА_2 та самої позивачки.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 працювала буфетником по реалізації продуктів харчування в буфеті за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується угодою від 01.02.2020 № 20, укладеною між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 (арк. спр. 24).

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9 ) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При прийнятті спірного рішення відповідачем не було враховано всі обставини, що мають значення для прийняття рішення, чим порушено вимоги статті 2 КАС України.

Відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували допуск ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудового договору.

Отже, висновки відповідача в частині порушення позивачем вимог частин 1, 3 статті 24, статті 21 КЗпП України, а саме - допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, є необґрунтованими та безпідставними.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн згідно з квитанцією від 25.09.2020 № 98 (арк. спр. 4).

У зв`язку з задоволенням позову судові витрати слід стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 09.09.2020 № ЛГ 18187/480/АВ/ПТ/ПС/ЗБ-ФС задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Луганській області про накладення на фізичну особі-підприємця ОСОБА_1 штрафу в сумі 50000,00 грн за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 09.09.2020 № ЛГ 18187/480/АВ/ПТ/ПС/ЗБ-ФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Луганській області (вул. Малиновського, 1а, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 18 січня 2021 року.

Суддя І.О. Свергун