Справа № 360/5093/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5093/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом адвоката Власова Вадима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом адвоката Власова Вадима Юрійовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі - відповідач), в якому представник позивача просить визнати протиправною та скасувати постанову від 25 лютого 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні № 60797982 при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Є.В. від 09 листопада 2019 року № 7302.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 25 лютого 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованості у розмірі 34244,98 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження слугував виконавчий напис № 7302, виданий 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем.

Пунктом 2 постанови від 25 лютого 2020 року визначено, що здійснення відрахування із доходів боржника здійснюється у розмірі 20 відсотків, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, відраховується із суми, що залишається після утримання податків і зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до статей 68, 70 Закону України "Про виконавче провадження" на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням ВП № 60797982, складає 39669,48 грн.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Втім, про існування постанови від 25 лютого 2020 року ВП № 60797982 про здійснення відрахування у розмірі 20 відсотків із заробітної плати, позивач дізнався 24 грудня 2020 року від роботодавця ОСОБА_2 , у якої останній працює.

Позивач вважає постанову про відкриття та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 60797982 такими, що відкриті внаслідок порушення норм діючого законодавства.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що майна та грошових коштів у м. Києві не має, а тому підстави для відкриття виконавчого провадження Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва відсутні. Крім того, про існування нотаріального напису № 7302, виданого 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, та про існування начебто заборгованості позивачу не відомо.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру приватних виконавців України ОСОБА_3 є діючим приватним виконавцем, виконавчим округом діяльності якої є м. Київ. Водночас, позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює та отримує дохід у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку з пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було. Крім того, у даному виконавчому провадженні приватним виконавцем провадилось вчинення виконавчих дій, а саме стягнення на заробітну плату боржника, також не за місцем проживання, перебування, місця роботи боржника - фізичної особи. Вказані обставини не були перевірені та враховані відповідачем під час винесення спірної постанови, а тому рішення щодо звернення стягнення на доходи боржника приватного виконавця є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, відповідачем не дотримано вимог статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" щодо доведення виконавцем до відома сторін документів виконавчого провадження та їх надіслання, оскільки позивач не отримував жодного документа виконавчого провадження, за винятком оскаржуваної постанови, копію якої позивачу надав роботодавець. Таким чином позивач не був повідомлений про початок примусового виконання виконавчого напису й, відтак, позбавлений права доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження та інших прав, передбачених статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки місце реєстрації, проживання та роботи боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Павелків Т.Л. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП № 60797982 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи й, відтак, відповідач не мала повноважень приймати до виконання виконавчий напис, враховуючи територіальні межі діяльності приватного виконавця та протиправно відкрила виконавче провадження № 60797982.

З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна адміністративний позов не визнала, про що 15 січня 2021 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 1842/2021 подала відзив на позовну заяву від 14 січня 2021 року б/н, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 47-49).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначила, що 04 грудня 2019 року до приватного виконавця звернулось Акціонерне товариство "Банк Форвард" з заявою № 1/1/1-1259/942 про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 09 листопада 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 34244,98 гривень. Відповідно до статей 24, 26 Закону України "Про виконавче провадження" 05 грудня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60797982. Виконавче провадження ВП № 60797982 відкрито за місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника, а не за місцем проживання боржника відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Частиною першою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Згідно з частиною другою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Статтею 179 Цивільного кодексу України зазначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 "Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриті рахунків у національній та іноземних валютах" банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів і які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. Отже, грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України.

До системи банківських рахунків для грошового обороту належать такі рахунки: кореспондентські; поточні (поточний з овердрафтом, поточні рахунки типу "Н", "П", рахунки, поточні рахунки виборчих фондів); вкладні (депозитні), кредитні (позичкові), розподільчі тощо.

Стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Банк Форвард", який розташовано за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про платіжні системи з переказ коштів в Україні" порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Тобто, ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, що підтверджується довідкою АТ "Банк Форвард". Відповідно в даному випадку порушення Закону України "Про виконавче провадження" відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 905/584/19.

Окрім того, статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено перелік підстав, за наявності яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Приватним виконавцем перевірено на відповідність вимогам чинного законодавства України виконавчий напис від 09 листопада 2019 року № 7302, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В.

При прийнятті до виконання виконавчого документу виконавцем не було виявлено жодної з передбачених законом підстав для його повернення стягувачу та відмови у відкритті виконавчого провадження.

Щодо винесення приватним виконавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідача зазначив таке.

Частиною другою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Таким чином, оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ, у якому зазначено, що місце проживання боржника знаходиться у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення па заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Від стягувача - AT "Банк Форвард" надійшла заява про примусове виконання рішення. У прохальній частині заяви про примусове виконання рішення стягувач просив звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування).

Керуючись статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження", з дотриманням встановлених строків, приватним виконавцем було направлено запити до Фіскальної служби України задля здійснення перевірки майнового стану боржника. 07 листопада 2020 року від Державної фіскальної служби України було отримано відповідь на запит та встановлено, що ОСОБА_1 отримує дохід від фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 . На підставі отриманої інформації, приватним виконавцем 25 лютого 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Таким чином, у зв`язку з отриманням регулярного доходу боржником, що підтверджується відповідями, наданими Державною фіскальною службою України, приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25 лютого 2020 року, що відповідає чинним нормам діючого законодавства.

Також відповідач звернув увагу суду на те, що твердження позивача про те, що при відкритті виконавчого провадження приватним виконавцем порушено вимоги статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", не може бути підставою для визнання протиправною та скасування постанови від 25 лютого 2020 року ВП № 60797982 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки при винесенні даної постанови приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною не порушено жодної норми чинного законодавства України.

З огляду на вищезазначене, приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Банк Форвард" правом подати письмові пояснення щодо позову не скористалось.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Чернявської Т.І. з 04 січня 2021 року по 06 січня 2021 року у відпустці відповідно до наказу голови суду від 31 грудня 2020 року № 83-во, питання про відкриття провадження у справі вирішено у перший робочий день після закінчення відпустки.

Ухвалою від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі; залучено до участі у справі Акціонерне товариство "Банк Форвард" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18 січня 2021 року о 14 год. 00 хв. із зазначенням, що справа розглядатиметься з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтями 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 22-24).

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином в порядку, визначеному статтею 268 КАС України (арк. спр. 25, 25 зв., 25 а, 26, 26 зв., 27, 27 зв., 28, 29, 30). Причини неявки у судове засідання суду не повідомили.

Частиною четвертою статті 287 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець (частина третя статті 287 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (частина друга статті 268 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) є боржником у виконавчому провадженні ВП № 60797982, яке перебуває на виконанні у Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни.

Акціонерне товариство "Банк Форвард" (ідентифікаційний код 34186061, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105) є стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 60797982, яке перебуває на виконанні у Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни.

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) є приватним виконавцем у виконавчому окрузі міста Києва, про що свідчать інформаційні довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України від 29 грудня 2020 року № 1229 та від 08 січня 2021 року № 0108 (арк. спр. 6, 15).

Виконавчим написом від 09 листопада 2019 року за № 7302, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, звернено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт: НОМЕР_4 , виданий 22 лютого 2006 року, Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, який є боржником за кредитним договором від 25 березня 2013 року № 105148210, укладеним з Публічним акціонерним товариством "Банк Руский Стандарт", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Банк Форвард" (ідентифікаційний код 34186061, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105), у розмірі простроченої кредитної заборгованості за період з 27 жовтня 2017 року по 25 січня 2018 року в сумі 33394,98 грн, у тому числі 32372,69 грн - заборгованість за сумою кредиту, 1022,29 грн - заборгованість за процентами, та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 850,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача - Акціонерного товариства "Банк Форвард" (арк. спр. 37).

Отримавши виконавчий напис нотаріуса від 09 листопада 2019 року за № 7302, Акціонерне товариство "Банк Форвард" звернулось до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни з заявою від 27 листопада 2019 року за № 1/1/1-1259/942, в якій просило: відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем за № 7302 від 09 листопада 2019 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 34244,98 грн; накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника та на відкриті рахунки у банківських установах за переліком; провести перевірку майнового стану боржника; у випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника та грошові суми, стягнуті з боржника, перераховувати за наступними реквізитами: отримувач АТ "Банк Форвад", р/р НОМЕР_5 , МФО 380418, , призначення платежу: погашення заборгованості клієнта ОСОБА_1 на виконання виконавчого напису № 7302 від 09 листопада 2019 року, боржник ОСОБА_1 (арк. спр. 34 зв.-35, 49 зв.-50).

В заяві від 27 листопада 2019 року за № 1/1/1-1259/942 про примусове виконання рішення та довідці без дати та без номеру Акціонерне товариство "Банк Форвард" зазначило про місцезнаходження майна боржника (грошових коштів) - рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві "Банк Форвард", яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105 (арк. спр. 34 зв.-35, 38, 49 зв.-50, 50 зв.).

На підтвердження наявності у позивача рахунку, відкритого в Акціонерному товаристві "Банк Форвард", третьою особою надано копію заяви ОСОБА_1 від 25 березня 2013 року № 105148210, якою останній запропонував Публічному акціонерному товариству "Банк Руский Стандарт", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Банк Форвард", укласти з ним Договір про надання та використання платіжної картки (інформація про картку - рахунок картки НОМЕР_1 ) (арк. спр. 36).

На підставі заяви Акціонерного товариства "Банк Форвард" від 27 листопада 2019 року за № 1/1/1-1259/942 про примусове виконання рішення Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесена постанова від 05 грудня 2019 року ВП № 60797982 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 09 листопада 2019 року за № 7302, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 34244,98 грн, про що свідчить Інформація про виконавче провадження ВП № 60797982 від 18 січня 2021 року та постанова про відкриття виконавчого провадження від 05 грудня 2019 року ВП № 60797982 (арк. спр. 39 зв.-40, 51-52).

Постановами від 22 січня 2020 року ВП № 60797982 про стягнення з боржника основної винагороди та про арешт коштів боржника з ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду у розмірі 3424,40 грн та накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , відкриті у банківських установах, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у розмірі 39669,38 грн відповідно (арк. спр. 41, 42 зв.-43, 51-52).

Постановою від 25 лютого 2020 року ВП № 60797982 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), у розмірі 20 відсотків відрахувань із доходів боржника та визначенням загальної суми, яка підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням, у розмірі 39669,48 грн (сума боргу - 34244,98 грн, витрати на проведення виконавчих дій - 2000,00 грн, основна винагорода виконавця - 3424,50 грн) (арк. спр. 8, 46, 51-52).

Супровідним листом від 25 лютого 2020 року б/н відповідач серед іншого на адресу особи-підприємця ОСОБА_4 направила постанову від 25 лютого 2020 року ВП № 60797982 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника (арк. спр. 45 зв., 53).

Відповідно до відповіді на запит до Державної фіскальної служби України від 06 листопада 2020 року № 89857336 про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи, Державна фіскальна служба України повідомила Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяну Леонідівну, що боржник (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) отримує дохід у податкового агента - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 (арк. спр. 43 зв., 53 зв.).

Постановою від 24 грудня 2020 року ВП № 60797982 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), у розмірі 20 відсотків відрахувань із доходів боржника та визначенням загальної суми, яка підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням, у розмірі 39669,48 грн (сума боргу - 34244,98 грн, витрати на проведення виконавчих дій - 2000,00 грн, основна винагорода виконавця - 3424,50 грн) (арк. спр. 44 зв.-45, 51-52).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 22 лютого 2006 року ОСОБА_1 , зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 (арк. спр. 4).

Згідно з копією наказу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 06 квітня 2020 року № 20-04-02 «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » Чучмана Сергія Леонідовича 07 квітня 2020 року прийнято на роботу на посаду вантажник з окладом 4723,00 грн, підстава - особиста заява ОСОБА_1 від 06 квітня 2020 року (арк. спр. 9).

Відповідно до довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 24 грудня 2020 року б/н грошові кошти з заробітної плати ОСОБА_1 утримано на підставі постанови від 25 лютого 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надійшла в листопаді 2020 року (арк. спр. 7).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 2 лютого 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) та Законом України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403).

За визначенням статті 1 Закону № 1404 (тут і надалі посилання на норми Закону № 1404 наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404 регламентовано, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Частиною першою статті 19 Закону № 1404 встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною першою статті 25 Закону № 1403 (тут і надалі посилання на норми Закону № 1403 наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 1403 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (частина шоста статті 25 Закону № 1403).

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон № 1404 визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1404 виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 1404 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною першою статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (частина перша статті 179 Цивільного кодексу України).

Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки саме матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення, а не рахунок у банку, який є засобом, механізмом, способом безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

З огляду на викладене, наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку лише за умови наявності коштів боржника на цьому рахунку.

Відповідачем та третьою особою не надано суду доказів наявності у позивача на час відкриття спірного виконавчого провадження наявності коштів на рахунку в банку, розташованому в м. Києві.

Судом встановлено, що постановою від 21 січня 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунках в різних банках, зазначених у постанові (арк. спр. 42 зв.-43, 51-52).

При цьому арешт на рахунки ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві "Банк Форвард" приватним виконавцем не накладався, що також свідчить про відсутність коштів позивача на рахунках, відкритих в банку стягувача.

Також суд зазначає, що 28 грудня 2018 року правління Національного банку України відповідно до статей 7, 15, 41, 56 Закону України "Про Національний банк України", з метою розвитку платіжного ринку України на підставі міжнародних стандартів, модернізації та подальшого розвитку системи електронних платежів Національного банку України Правління Національного банку України прийняло постанову № 162 "Про запровадження міжнародних номерів банківських рахунків в Україні" (далі - Постанова № 162).

Банки України з 05 серпня 2019 року: 1) формують номер банківського рахунку відповідно до Національного стандарту України "Фінансові операції. Правила формування міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні. (IBAN Registry:2009, NEQ) ДСТУ-Н 7167:2010", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року № 454 (далі - стандарт IBAN); 2) під час формування номера банківського рахунку за стандартом IBAN використовують структуру номера рахунку аналітичного обліку, вимоги до нумерації якого встановлені в датку 2 до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 (зі змінами) (пункт 1 Постанови № 162).

Банкам України під час формування номера банківського рахунку заборонено використовувати номер платіжної картки (пункт 2 Постанови № 162).

Банки України зобов`язані з 05 серпня до 31 жовтня 2019 року самостійно здійснювати зміну (не за ініціативою клієнта) діючих рахунків клієнтів банків відповідно до вимог стандарту IBAN із збереженням довжини номера рахунку аналітичного обліку - не більше 14 символі (пункт 3 Постанови № 162).

Банки України відповідно до Порядку подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 серпня 2015 року № 721, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2015 року за № 1058/27503 (зі змінами), повідомляють контролюючі органи: 1) про нові рахунки клієнтів - платників податків, відкриті з 05 серпня 2019 року за стандартом IBAN; 2) з 05 серпня до 31 жовтня 2019 про: змінені рахунки клієнтів - платників податків відповідно до вимог пункту 3 цієї постанови; закриття рахунків клієнтів - платників податків (пункт 4 Постанови № 162).

Банки України зобов`язані у 10-денний строк після закінчення періоду, установленого в абзаці першому підпункту 2 пункту 4 цієї постанови, повідомити контролюючі органи про всі відкриті рахунки клієнтів - платників податків станом на 31 жовтня 2019 року (пункт 5 Постанови № 162).

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що банки самостійно змінюють рахунки клієнтів стандарту IBAN із збереженням довжини номера рахунку аналітичного обліку та повідомляють про це контролюючі органи, тобто обов`язок повідомити про банківські рахунки покладено на банківські установи.

При цьому при зверненні до приватного виконавця із заявою від 27 листопада 2019 року за № 1/1/1-1259/942 про примусове виконання рішення, Акціонерне товариство "Банк Форвард" надало довідку без дати та без номеру, в якій зазначено рахунок клієнта № НОМЕР_1 .

Тобто, вказаний стягувачем рахунок не приведено у відповідність із вимогами Постанови № 162, що також є підтвердженням того, що на зазначеному рахунку відсутні кошти клієнта та він не використовується.

Як встановлено судом, позивач з 07 квітня 2020 року працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на посаді вантажника. Відповідь на запит приватного виконавця від 06 листопада 2020 року № 89857336, здійснений о 15 год. 08 хв. до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів божника-фізичної особи щодо інформації про податкового агента, у якого боржник отримує дохід, надана Державною фіскальною службою України 06 листопада 2020 року о 02 год. 00 хв.

Проте, оскаржувану постанову відповідачем прийнято 25 лютого 2020 року та надіслано на виконання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ). Доказів перебування позивача у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова приватного виконавця прийнята з перевищенням наданих законом повноважень. Як наслідок, така постанова носить протиправний характер та підлягає скасуванню.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, обраний позивачем спосіб судового захисту відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, внаслідок чого позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Власова Вадима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 55, офіс 61, 62), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Банк Форвард" (ідентифікаційний код 34186061, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105), про визнання протиправною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 25 лютого 2020 року ВП № 60797982 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Стягнути з приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 287 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.І. Чернявська