Справа № 640/33646/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про заміну сторони виконавчого провадження

14 січня 2021 року м. Київ № 640/33646/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні №60942082, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 17 січня 2017 року №493,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі - заявник) про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні №60942082, яке перебуває у Приватного виконавця Варави Романа Сергійовича та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 17 січня 2017 року №493 про стягнення заборгованості по угоді про надання особистого кредиту №500993919 в загальній сумі 37 294,90 грн.

Дана заява обґрунтована тим, що 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги №29-01/19/2, згідно умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та останнє набуло право вимоги за договорами кредиту, в т.ч. за договором кредиту №500993919.

Розглянувши подану заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду та вирішення, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наявними матеріалами підтверджується, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича перебуває виконавче провадження №60942082, відкрите на підставі постанови від 28 грудня 2019 року щодо виконання виконавчого напису №493, виданого 17 січня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла по угоді про надання особистого кредиту №500993919 від 26 липня 2016 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Божником у вказаному виконавчому провадженні значиться Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Судом вбачається, що 28 січня 2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (фактор) укладено договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, пунктом 2.2 якого визначено, що право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованість за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

Право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до пункту 4.2 цього договору. В дату здійснення оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до пункту 4.2 цього договору сторони підписують акт приймання-передачі реєстру боржників, за формою встановленою в додатку №2 до цього договору.

В подальшому, 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №29-01/19/2, пунктом 2.2 якого передбачено, що право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить первісному кредитору.

Згідно із частиною 1 статті 510 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

У відповідності до частини 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За таких обставин, проаналізувавши норми законодавства, дослідивши письмові докази у справі, беручи до уваги те, що на договору факторингу від 28 січня 2019 року №2019-1АБ/ВЕСТА та договору відступлення прав вимоги №29-01/19/2 відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження, а саме Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

При постановленні вказаної ухвали суд також враховує, що перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню, визначений у статті 3 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до п. 3 ст. 1 та 3 вказаного Закону до переліку таких рішень віднесені також виконавчі написи нотаріусів.

Разом з тим, Кодекс адміністративного судочинства України, Цивільний процесуальний кодекс України та Господарський процесуальний кодекс України передбачають можливість здійснення заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду та прямо не визначають порядку заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішень інших органів, у тому числі виконавчих написів нотаріусів.

Закон України «Про виконавче провадження» також не містить норм, які б визначали суд, до повноважень якого віднесений розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Водночас вказаний Закон розмежовує юрисдикцію судів у разі оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 2 статті 74 зазначеного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів Законом України «Про виконавче провадження» покладено саме на адміністративні суди, суд приходить до висновку про те, що питання про заміну сторони виконавчого провадження під час виконання рішень таких органів також належить здійснювати в порядку адміністративного судочинства.

Суд також враховує, що за правилами частини 4 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, що висловлена під час розгляду справи «Беллет проти Франції» («Bellet v. France»), стаття 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що заява АТ «АЛЬФА-БАНК» про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що викладена в постановах від 22 липня 2019 року у справі №822/1659/18 та від 26 лютого 2020 року у справі №826/7981/17.

У відповідності до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні №60942082, яке перебуває у Приватного виконавця Варави Романа Сергійовича та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 17 січня 2017 року №493 про стягнення заборгованості по угоді про надання особистого кредиту №500993919 в загальній сумі 37 294,90 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 72-77, 241-243, 248, 376, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні №60942082, яке перебуває у Приватного виконавця Варави Романа Сергійовича та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 17 січня 2017 року №493 про стягнення заборгованості по угоді про надання особистого кредиту №500993919 в загальній сумі 37 294,90 грн. - Публічне акціонерного товариства «Альфа-Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» прав кредитора за договором відступлення прав вимоги №29-01/19/2 від 29 січня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Федорчук А.Б.