Справа № 357/11223/20
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу «ТОР» БПП в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Товкач Олега Володимировича, Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 29.10.2020 року поліцейським взводу «ТОР» БПП в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Товкач О.В. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП України /серії НК № 005937/, за якою позивача піддано штрафу в розмірі 425 грн., за те що він, керуючи автомобілем «Chevrolet Nubira» НОМЕР_1 , здійснив рух з увімкненим дальнім світлом фар, не перемкнувши його, чим спричинив засліплення інших водіїв, та чим порушив п.19.2 ПДР. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив поліцейський БПП в м.Біла Церква при складанні постанови, відсутність доказів та просив суд скасувати постанову /серії НК № 005937/ від 29.10.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою судді від 16.11.2020 року відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС та ухвалою судді від 16.12.2020 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Батальйон патрульної поліції в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП. (а.с.13,14).

Позивач в судове засідання 19.01.2021р. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 19.11.2020 року і 23.11.2020року на електронну адресу суду направляв заяви про відкладення розгляд справи.

25.11.20 року відповідач направив суду відзив на адміністративний позов, та представник відповідача в судовому засіданні 11.12.2020 року не визнав позов, надав для огляду відео події, як електронний доказ. В судове засідання 19.01.2021 року не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином.

Предметом спору в справі є оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, а тому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України справа підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному.

В главі 11 «Особливості позовного провадження в окремих адміністративних справах» розділу II «Позовне провадження» КАС України, регламентує розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ.

Так, статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст.268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Справа щодо оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності віднесена до категорії термінових адміністративних справ та особливістю розгляду таких справи є те, що неприбуття у судове засідання учасника справи, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції.

Отже вирішуючи питання про розгляд справи по суті, суд на підставі матеріалів справи та позиції відповідача, вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 29.10.2020 року поліцейським взводу «ТОР» БПП в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Товкач О.В., було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії НК № 005937, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 425 грн.(а.с.6).

Зі змісту постанови серії НК № 005937 слідує, що 29.10.2020 року о 00 год.05 хв. в м.Біла Церква по вул.Гайок, 219, позивач, керуючи автомобілем «Chevrolet Nubira» НОМЕР_1 , здійснив рух з увімкненим дальнім світлом фар, не перемкнувши його, чим спричинив засліплення інших водіїв, та чим порушив п.19.2 ПДР.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п.19.2 ПДР України.

Згідно п.19.2 ПДР - дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку. Світло необхідно перемикати і на більшій відстані, якщо водій зустрічного транспортного засобу періодичним перемиканням світла фар покаже потребу в цьому.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує факт порушення ним п.19.2 ПДР, оскільки поліцейський неправомірно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, постанова складена з порушенням чинного законодавства та п.10 розділу XIII вказаної Інструкції, заповнена нерозбірливим почерком, а відомості про місце роботи, посади, спеціальне звання та прізвище, ім`я по батькові поліцейського записано нерозбірливо, не друкованими літерами. Сам бланк даної постанови не містить пункту для підпису особи, притягнутої до відповідальності. Також, поліцейський неправдиво виклав інформацію про відмову про отримання копії та підпису постанови, не взяв до уваги його пояснення та заперечення, не роз`яснив прав, не надав можливість скористатись правовою допомогою. Позивач зазначає, що він не порушував правил дорожнього руху, звинувачення в тому, що він керував автомобілем з увімкненим дальнім світлом фар, нічим не підтверджене. Вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення.

Відповідач надав відзив на позов та пояснив, що 29.10.2020 року поліцейський Товчак О.В. разом зі своїм напарником особисто стали свідками того, що 29.10 2020 року о 00 год.05 хв. за адресою м.Біла Церква вул. Гайок 219 під час руху ТЗ позивач рухався з ввімкненим дальнім світлом фар, не перемикаючи його, засліплюючи тим самим інших водіїв, створюючи тим самим загрозу іншим учасникам дорожнього руху, у зв`язку з чим поліцейський мав підстави вважати, що позивачем вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП і в подальшому було розглянуто справу. Зокрема під час розгляду справи позивач поводив себе неадекватно грубо, поведінка не відповідала обстановці, намагався уникнути складання адміністративних матеріалів, використовуючи своє службове становище, показував службове посвідчення. Під час розгляду справи відповідач запропонував позивачеві ознайомитися із доказами вчинення ним правопорушення, які зафіксовані на відеореєстратор службового автомобіля, на що останній відмовився. Позивачем було надано письмові пояснення. Санкція статті КУпАП, відповідно до якої позивача було притягнуто до відповідальності, не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Також, сторона відповідача зазначила, що позивач взагалі не подавав клопотань, заяв та не звертався до відповідача щодо необхідності залучити адвоката чи перенести розгляд справи з метою отримання правової допомоги. Отже розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП, постанова оформлена вірно з дотриманням положень ст. 283 КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано положеннями Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 року (далі - ПДР).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з пунктом 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в підтвердження своїх заперечень надав відеозапис події, яка мала місце 29.10.2020 р. о 00 год.45 хв. З відеозапису вбачається розгляд адміністративної справи, роз`яснення працівником поліції підстав, причин зупинення, пояснення ОСОБА_1 , який фактично не заперечував рух з увімкненим дальнім світлом фар. Відеозапис підтверджує складання постанови на місці розгляду справи, повідомлення ОСОБА_1 про розмір штрафу, роз`яснення процедури оскарження.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, наданий стороною відповідача відеозапис, суд вважає належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, яким підтверджено наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ч.2 ст.122, ст. 222, 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78, 159,242-246, 250,286, 293,295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу «ТОР» БПП в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Товкач Олега Володимировича, Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії НК № 005937 від 29.10.2020 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Рішення суду виготовлено та підписано 19.01.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола