Справа № 308/9215/20
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9215/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судових засідань Івашко Я.С.,

представника позивача адвоката Пуканича Е.В.

представника відповідача Селеша О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №308/9215/20 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0993/30500/20 від 29.07.2020, -

В С Т А Н О В И В:

10.09.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0993/30500/20 від 29.07.2020.

В обґрунтування позову покликається на те, що вказаною постановою Державної фіскальної служби її - ОСОБА_1 , визнано винною у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з якою позивачка не погоджується з наступних підстав.

24.06.2019 позивачка ввезла на митну територію України транспортний засіб - автомобіль марки «Fiat» моделі «Barchetta», номер кузова «ZFA 0781», 2000 року випуску, реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 », після чого не вивезла його за межі митної території України в строки, встановлені статтею 95 МК України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.481 МК України. Стверджує, що вказаний автомобіль нею не вивезено в установлений строк у зв`язку із запровадженням в Україні карантинних обмежень встановлених з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-V-2» та постанови від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-V-2».

Вказані обставини згідно ч.2 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» є форс-мажорними (обставиною непереборної сили), що відповідно до ст.460 Митного кодексу України є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, зокрема, за порушення митних правил, передбачених ст.481 цього кодексу. Крім того вказує, що ще 16 червня 2020 року повідомила відповідача про неможливість вивезення за межі митної території України ввезеного нею раніше транспортного засобу, що підтверджується листом Закарпатської митниці Держмитслужби від 02.07.2020 №7.7-08-1/7.7.-18/29/4260.

Також позивачка зазначає про порушення відповідачем порядку розгляду справи про порушення митних правил, оскільки її не було повідомлено про час та місце розгляду справи. Хоча в протоколі про порушення митних правил і було зазначено, що розгляд справи відбудеться 29.07.2020 о 11.00год. за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул.Собранецька, 220, однак позивачка не володіє українською мовою.

У зв`язку з відсутністю позивачки чи її представника під час розгляду справи про порушення митних правил та отриманням постанови у справі про порушення митних правил №0993/30500/20 від 29.07.2020 (оскаржуваної постанови) лише 31.08.2020, просить суд поновити строк для оскарження вказаної постанови.

19.10.2020 представник позивача подав додаткове пояснення по справі в якому зазначив, що з аналізу ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» можна дійти висновку, що наведені у ній надзвичайні та невідворотні обставини (наприклад введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, чи епідемія) є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), незалежно від того, чи підтверджені такі відповідним сертифікатом, виданим торгово-промисловою палатою України чи уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою чи ні.

Таким чином, у силу принципу презумпції невинуватості, проголошеної ч.1 ст.62 Конституції України і діючої в адміністративному праві, всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

28.10.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Закарпатської митниці Держмитслужби заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що позивач - гр.Угорщини ОСОБА_1 зобов`язана була вивезти транспортний засіб - автомобіль марки «Fiat» моделі «Barchetta», номер кузова « НОМЕР_2 », реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 » у термін до 24.06.2020, однак, не вивезла. 17.06.2020 вона звернулась до митних органів із заявою про продовження терміну тимчасового ввезення автомобіля, однак, доказів дії обставин непереборної сили не надала. Відповідач стверджує, що сам по собі факт встановлення карантину на території України не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення митних правил. Для цього має бути причинно-наслідковий зв`язок між встановленим карантином та неможливістю виконання взятого на себе зобов`язання.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 14.03.2020 №287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-V-2», тимчасово заборонено перетинання державного кордону на в`їзд в Україну для іноземців та осіб без громадянства. Однак, згідно постанови КМУ від 12.06.2020 №477 вищевказане розпорядження втратило чинність. Наступне обмеження щодо перетину державного кордону іноземцями встановлено Кабінетом Міністрів України з 28.08.2020 до 28.09.2020. Таким чином з 13.06.2020 по 27.08.2020 жодних обмежень щодо в`їзду на територію України іноземців та осіб без громадянства не було. Крім того, на момент, коли позивачка вивозила вказаний автомобіль - 12.07.2020 - в Україні також діяв карантин.

Відповідач також не погоджується з твердженням позивачки про те, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки вказані відомості були зазначені в протоколі про порушення митних правил, який остання отримала, про що свідчить її підпис у відповідній графі протоколу та підписала відповідну заяву, в якій також було зазначено вказані відомості. Клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Під час складання протоколу позивачка заявила, що українською мовою володіє.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з мотивів, викладених у ньому.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 09.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи по суті призначено на 19.10.2020. Розгляд справи відкладався за клопотанням учасників провадження на 17.11.2020 та на 14.12.2020. У судовому засіданні 14.12.2020 оголошувалась перерва до 13.30год. 19.01.2021.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги і заперечення сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Позивачка просить суд поновити строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил №0993/30500/20 від 29.07.2020. Своє клопотання мотивує тим, що була відсутня під час розгляду справи про порушення митних правил, а саму постанову отримала лише 31.08.2020, про що подала суду доказ - поштовий конверт в якому надійшла вказана постанова.

Враховуючи отримання позивачкою постанови про порушення митних правил у значно пізніший термін після її винесення та подання заяви про поновлення строку на її оскарження, суд поновлює строк на оскарження постанови про порушення митних правил №0993/30500/20 від 29.07.2020, як такий, що пропущений з поважних причин.

Судом встановлено, що 12.07.2020 о 11год.07хв. в зону митного контролю на ділянку «виїзд з України» митного поста «Дяково-автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки «Fiat» моделі «Barchetta», номер кузова « НОМЕР_2 », реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 » під керуванням громадянки Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), яка прямувала у приватних справах з України до Румунії.

Формою проходження митного контролю громадянка Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) обрала порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор».

До митного контролю громадянкою Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, контрольний талон та паспорт.

Пі час проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме, АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, встановлено, що 24.06.2019 о 20:37:24 год. через м/п «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС громадянкою Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) було ввезено даний легковий автомобіль марки «Fiat» моделі «Barchetta», реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », 2000 року випуску.

Відповідно до ч.1 ст.380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч.2 ст.380 Митного кодексу України, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до ч.5 ст.380 Митного кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч.6 ст.380 Митного кодексу України).

Отже, гр. Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) зобов`язана була вивезти легковий автомобіль марки «Fiat» моделі «Barchetta», номер кузова « НОМЕР_2 », реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 » за межі митної території України у термін до 24.06.2020 або вчинити інші дії, визначені ч.6 ст.380 Митного кодексу України.

Згідно наданого гр. Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) при складанні протоколу про порушення митних прави пояснення вказаний транспортний засіб нею не був вчасно вивезений у зв`язку з пандемією COVID-19. Також судом установлено, що позивачка - ОСОБА_1 зверталась до Закарпатської митниці Дермитслужби з листом від 16.06.2020, в якому просила продовжити їй строк, визначений ч.1 ст.380 Митного кодексу України, до 60 днів, у зв`язку з обставинами непереборної сили - епідемією COVID-19.

У відповідь на вказане звернення ОСОБА_1 митниця Держмитслужби листом від 02.07.2020 №7.7-08-1/7.7-18/29/4260 повідомила, що саме по собі включення до переліку форс-мажорних обставин карантину, не свідчить про те, що карантин автоматично звільняє сторону зобов`язання від відповідальності за невиконання її обов`язку.

В митному органі відсутнє документальне підтвердження тривалості обставин непереборної сили та особистих обставин ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), а відповідно у митниці відсутні підстави щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу.

Разом з тим, митниця зазначила, що підтверджуючі дію обставини непереборної сили та особисті обставини громадян, будуть опрацьовані митними органами при вивезенні транспортного засобу за межі митної території України.

Однак, гр. Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) 12.07.2020 при перетині кордону документального підтвердження вчинення порушення митних правил внаслідок дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не надала.

Таким чином гр. Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) перевищила строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб.

Статтею 103 МК України передбачено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.108 МК України з урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про його продовження, про причини та підстави такої відмови.

Якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу ( ч.1 ст.192 МК України).

Згідно норм ч. 6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст.481 Митного кодексу України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зокрема, згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 за № 1669/21981 розділ VІІІ «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили», аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

У випадку, якщо факт аварії чи дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства, повинна звернутися до митниці, яка здійснює контроль за цими транспортними засобами з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати такий транспортний засіб, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії непереборної сили.

Компетентними органами щодо засвідчення обставин непереборної сили законодавством визначено Торгово - промислову палату України та 25 регіональних торгово - промислових палат. Разом з тим слід зазначити, що хоча ситуації із введенням карантину і є загальновідомою обставиною непереборної сили, заявнику необхідно довести, причинно - наслідковий зв`язок між зобов`язанням, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.

Обов`язок доказування настання обставин непереборної сили покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів.

Однак ОСОБА_1 на момент перетину 12.07.2020 митного кордону України будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не надала, як і не надала їх суду.

При зверненні до Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 покликалася на неможливість виконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу у зв`язку із установленим карантином та відповідними обмеженнями, однак слід зазначити, що на території України запроваджено загальнодержавний карантин відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року, окрім того, відповідно до розпорядження КМУ №287-р від 14.03.2020 року «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю і припинення в них пішохідного сполучення» було тимчасово припинено роботу деяких пунктів пропуску, однак, згідно постанови КМУ від 12.06.2020 №477 вищевказане розпорядження втратило чинність. Таким чином на час закінчення строку зворотного вивезення транспортного засобу обмеження у роботі митниці були відсутні.

Також позивачем не наведено інших обставин, які б підтверджували неможливість виконання обов`язку через пандемію (карантинних обмежень), а саме, хвороба, перебування на самоізоляції, обсервації тощо.

Суд критично оцінює твердження позивачки про те, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, оскільки вказані відомості були зазначені в протоколі про порушення митних правил від №0993/30500/20 від 12.07.2020, який остання отримала, про що свідчить її підпис у відповідній графі протоколу та підписала відповідну заяву, в якій також було зазначено вказані відомості. Доказів подання клопотання про відкладення розгляду справи позивачка не подала. Також неспроможними є твердження позивачки про те, що вона не володіє українською мовою, оскільки протилежне зазначено в її поясненні від 12.07.2020, засвідченому її підписом.

Суд також не погоджується з твердженням представника позивача, що в даному випадку підлягала застосуванню норма ч.3 ст.481 Митного кодексу України в редакції, що діяла до 22.09.2019, та яка передбачала відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб, оскільки вказана норма як тоді так і в чинній редакції передбачала відповідальність за аналогічний склад правопорушення, встановивши тільки крайню межу строку такого перевищення - не більше ніж на двадцять діб, та передбачала такий самий розмір стягнення - штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відтак така норма не пом`якшує та не скасовує відповідальність, а отже не має зворотньої дії в часі.

Суд критично оцінює твердження представника позивачки про несвоєчасний розгляд відповідачем звернення про неможливість вивезення нею транспортного засобу за межі митної території України у встановлений статтею 95 МК України строк, оскільки теке розглянуто у строк визначений Законом України "Про звернення громадян" та Порядком розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2015 №271. Крім того, судом констатовано, що викладені у такому зверненні обставини не були підтверджені позивачем належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи наведене, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанову в справі про порушення митних правил №0993/30500/20 від 29.07.2020, згідно якої гр.Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн., слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати належить покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил №0993/30500/20 від 29.07.2020.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0993/30500/20 від 29.07.2020 відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

відповідач: Закарпатська митниця Держмитслужби, місцезнаходження, м.Ужгород, вул.Собранецька, 20, .

Повне судове рішення складене 19 січня 2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник