Справа № 200/11723/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 р. Справа№200/11723/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому порядку адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за періоди з 1 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року та з 1 березня 2019 року по 31 березня 2019 року в розмірі 123 704,05 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму пенсії за періоди з 1 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року та з 1 березня 2019 року по 31 березня 2019 року в розмірі 123 704,05 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є пенсіонером та проживає у м. Торецьку і перебуває на обліку у Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецькій області та отримує пенсію за віком з квітня 2017 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2018 року відповідач був зобов`язаний розпочати виплату призначеної пенсійної виплати позивачу за період з квітня 2017 року.

У період з 1 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року та з 1 березня 2019 року по 31 березня 2019 року відповідачем була нарахована пенсія позивачу, але не виплачувалась, сума заборгованості склала 123 704,05 грн.

На переконання позивача не виплата йому пенсії є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія повинна бути виплачена за минулий час без обмежень будь-яким строком. Окрім того зазначає, що у нього виникло право на отримання відповідних виплат, які встановлені рішенням суду від 01 жовтня 2018 року у справі № 805/1720/18-а, яке набрало законної сили і не виплата пенсії у зв`язку із відсутністю фінансування - безпідставні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (т. 1 а.с. 26-27).

У наданому суду відзиві на позов відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, зазначає, що виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщеним осіб».

Вказує, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2018 року по справі № 805/1720/18-а управлінням було прийнято рішення № 81 від 22 січня 2019 року, яким поновлено виплату позивачу пенсію з 20 квітня 2017 року. З квітня 2019 року позивач отримує пенсію щомісяця на рахунок, відкритий в «Ощадбанк». Заборгованість з пенсії, яка складає у сумі 123 704,05 грн, позивачу не виплачена у зв`язку із відсутністю фінансування. Також відповідачем зауважено, що управлінням неодноразово направлялись звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо потреби на фінансування по пенсійним справам, по яким винесено судове рішення, проте до наступного часу виплати не здійснені, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т. 1 а.с. 45-47).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, з 9 лютого 1993 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 19 квітня 2017 року позивач знятий з реєстрації місця проживання у місті Донецьк та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ; є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком; перебуває на обліку в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідач, Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22, у спірних правовідносинах здійснює публічно-владні управлінські функції, є належним відповідачем у справі.

Як встановлено судом Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2018 року по справі № 805/1720/18-а Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецькій області визнано дії Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, які полягають у невиплаті пенсії ОСОБА_1 , протиправними, та зобов`язано Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області почати виплату призначеної пенсійні ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 163-166).

На запит позивача щодо надання інформації відповідач повідомив ОСОБА_1 листом від 16 листопада 2020 року, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2018 року рішенням № 81 від 22 січня 2019 року позивачу поновлено виплату пенсії з 20 квітня 2017 року. В лютому 2019 року пенсія була виплачена на його рахунок. З квітня 2019 року пенсія щомісячно виплачується на його рахунок в «Ощадбанку». В зазначеному листі вказано, що сума пенсії, не виплачена за періоди з 20 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року та з 1 березня 2019 року по 31 березня 2019 року, обліковується в управлінні Пенсійного фонду і буде виплачена після відповідного фінансування (т. 1 а.с. 17-18).

Факт не виплати позивачу нарахованої пенсії за спірні періоди підтверджується довідкою про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії, з якої вбачається, що позивачу фактично нарахована, але не виплачена пенсія за період з 20 квітня 2017 року по січень 2019 року, з 1 березня 2019 року по 31 березня 2019 року у сумі 123 704,05 грн (т. 1 а.с. 15-16).

В матеріалах справи наявні надані відповідачем докази на підтвердження неодноразових звернень управління до Головного управління Пенсійного фонду України щодо потреб на фінансування а виплату заборгованості з пенсії, в тому числі і ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 48-250, т. 2 а.с. 1-160).

Будучі не згодним із бездіяльністю відповідача щодо не виплатити йому заборгованості з пенсії за тривалий час, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія […] у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 4 п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (в редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1) нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Суд зазначає, що посилання відповідача як на правову підставу невиплати позивачу нарахованої за минулий період пенсії на постанову Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 є безпідставними, так як, по-перше, приписи зазначеної постанови в частині відстрочення (на майбутнє) виплати нарахованої особі пенсії звужують права внутрішньо переміщених осіб, гарантованих Конституцією України, по-друге, зазначене відстрочення стосується пенсійних виплат, які були тимчасово призупинені (зокрема, у випадку встановлення факту не проживання особи за адресою її тимчасової реєстрації (проживання)).

Відповідно до ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, але не отримані з вини органу, що призначає пенсію, виплачуються одноразово, за минулий час без обмеження будь-яким строком із нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Як встановлено судом рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2018 року визнані протиправними дії відповідача, які полягали у невиплаті пенсії позивачу. Окрім цього, у цьому судовому рішенні зазначено, що отримання особою статусу ВПО є не обов`язком, а правом особи, яка вважає себе переміщеною особою і бажає скористатись відповідними гарантіями.

Станом на час розгляду даної справи заборгованість з пенсії за періоди: з 20 квітня 2017 року по січень 2019 року, з 1 березня 2019 року по 31 березня 2019 року у загальній сумі 123 704,05 грн позивачу не виплачена.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності коштів на виплату заборгованості, оскільки відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 8 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 195 року, прийнята Радою Європи, згідно з якою користування правами та свободами, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЧ як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22 червня 2010 року у справі № 21-399во10, від 7 грудня 2012 року у справі № 21-977во10, від 3 грудня 2010 року у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана і Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені судом обставини суд дійшов висновку про те, що в даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача з приводу не сплати позивачу заборгованості з пенсії за періоди: з 20 квітня 2017 року по січень 2019 року, з 1 березня 2019 року по 31 березня 2019 року у загальній сумі 123 704,05 грн, відповідно позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з пенсії за спірний період у розмірі 123 704,05 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 47 Закону Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Верховний суд України 6 жовтня 2015 року ухвалив постанову по справі № 608/1189/14-а, де зазначив, що держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право (право на отримання пенсії).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, позовні вимоги позивача і в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 1 237,04 грн до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області суму судового збору на користь Державного бюджету України в розмірі 1 237,04 грн.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми пенсії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії за періоди: з 1 квітня 2017 року по 31 січня 2019 роки та з 1 березня 2019 року по 31 березня 2019 року на загальну суму 123 704,05 грн.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість з пенсії за періоди з 1 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року та з 1 березня 2019 року по 31 березня 2019 року у розмірі 123 704 (сто двадцять три тисячі сімсот чотири) грн 05 коп.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі у розмірі 1 237 (одна тисяча двісті тридцять сім) грн 04 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна