Справа № 200/11532/20-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 р. Справа№200/11532/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (; 84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул. Поштова, буд.5) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про:

- визнання протиправними дій щодо непризначення та невиплати пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 10 днів, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 01 місяць 04 дні, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з 23.09.2020;

- зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області скасувати рішення від 25.09.2020 № 294 про відмову у призначенні та виплаті пенсії;

- зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за вислугу років 24 роки 06 місяців 10 днів, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 01 місяць 04 дні, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з 23.09.2020 з 23.09.2020;

- зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області прийняти рішення про призначення та виплату пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 10 днів, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 01 місяць 04 дні, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з 23.09.2020.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 28.07.2004 проходить службу на прокурорсько-слідчих посадах, у тому числі у військовій прокуратурі у статусі військовослужбовця.

З 04.12.2017 по 30.04.2018 під час виконання своїх службових обов`язків приймав участь у проведенні антитерористичної операції, а з 01.05.2018 - в операції об`єднаних сил в якості військовослужбовця та прокурора.

Вважає, що станом на 01.09.2020 мав необхідну вислугу років 24 роки 06 місяців 10 днів.

23.09.2020 він звернувся до відповідача із заявою про призначенні пенсії за вислугу років у відповідності до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Рішенням відповідача від 25.09.2020 № 294 йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Вказаним рішенням відповідачем не зараховано до вислуги років період його безпосередньої участі в якості військовослужбовця офіцерського складу в проведенні антитерористичної операції з 04.12.2017 по 30.04.2018, а також його участі з 01.05.2018 по теперішній час у проведенні операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Вважає дії відповідача протиправними, оскільки вони порушують його конституційні права, у зв`язку із чим просить скасувати рішення відповідача від 25.09.2020 № 294 та зобов`язати відновити його порушені права.

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, надав до суду відзив, вмотивований тим, що 23.09.2020 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру».

Посилаючись на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових із реформи органів прокуратури», відповідач зазначив, що вказаним законом пункт 4 статті 15 виключено на підставі Закону № 113-ІХ від 19.09.2019, в пункти 4-1, 5-19 Закону № 1697 внесені зміни, а саме: виключено та змінено словосполучення «у тому числі військової прокуратури на правах регіональної». Відповідач зазначив, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років Законом України «Про прокуратуру» не передбачено умови призначення пенсії за вислугу років військовим прокурорам.

Крім того, відповідачем у відзиві зазначено, що Законом України «Про прокуратуру» не передбачено зарахування військової служби із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

На думку відповідача, задля такого зарахування позивач мав звернутися із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач надав відповідь на відзив, вмотивовану тим, що положення Закону України «Про прокуратуру» не містять застереження щодо пільгового обчислення вислуги років.

Крім того, на думку позивача, вислуга років військової служби військовослужбовців на посадах прокурорів як особливий вид державної служби обраховується у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, а право на загальну вислугу 24 роки 06 місяців 10 днів підтверджено наказом військового прокурора об`єднаних сил від 10.09.2020 № 587к.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.12.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

23.09.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 95).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 25.09.2020 № 294 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи (а.с. 13-14).

На думку відповідача, стаж роботи позивача за вислугою років складає 19 років 0 місяців 17 днів та на посадах прокурорів - 16 років 01 місяць 05 днів.

Наказом виконуючого обов`язки військового прокурора об`єднаних сил від 10.09.2020 № 587к ОСОБА_1 встановлено вислугу років, що дає право на виплату щомісячної надбавки за вислугу років, та пільгову вислугу років станом на 01.09.2020 у розмірі 24 роки 06 місяців 10 днів, в тому числі пільгова вислуга - 05 років 05 місяців 26 днів.

Відповідно до довідки військової прокуратури об`єднаних сил від 09.09.2020 №05/02-33 вих-20, ОСОБА_1 з 04.12.2017 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, виконуючи обов`язки на посаді прокурора відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції, з 04.05.2018 до теперішнього часу безпосередньо бере участі в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення (а.с. 39).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , копія якого наявна в матеріалах справи, позивач має статус ветерана війни - учасника бойових дій (а.с. 43).

Зазначені обставини не є спірними між сторонами.

Спірним питанням у справі є наявність у позивача права на зарахування до його вислуги років періоду проходження ним військової служби у період проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 86 Закону України № 1697- VII від 14.10.2014 «Про прокуратуру» (далі - Закон України «Про прокуратуру») визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців (частина перша статті).

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, військова служба (частина шоста вказаної статті).

Частиною 11 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Зарахування строку участі в антитерористичній операції до стажу роботи відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються:

час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на службі в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу, військовій службі в Збройних Силах, органах і військових формуваннях Служби безпеки, Службі зовнішньої розвідки;

служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту «ж» ст. 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь - яких посадах.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про державну службу» дія цього Закону поширюється на державних службовців, окрім іншого, й органів прокуратури.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Отже, визначальною підставою для пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування до стажу роботи, який дає право прокурорам на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певних категорій, для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, щомісячного грошового утримання чи інших соціальних виплат.

Посилання відповідача про неможливість зарахування до вислуги років для призначення пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» (а не згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») відповідну службу на пільгових умовах є хибним, оскільки можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і повинна пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний період часу.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 27.08.2018 в адміністративній справі № 750/9775/16-а.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 04.12.2017 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, виконуючи обов`язки на посаді прокурора відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції, з 04.05.2018 до 09.09.2020, тобто, по дату надання довідки Військової прокуратури об`єднаних сил №05/02/33 вих-20, безпосередньо брав участь в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові або службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо протиправності дій відповідача щодо незарахування до вислуги років позивача періодів проходження військової служби під час проведення антитерористичної операції з 04.12.2017 по 30.04.2018 та операції об`єднаних сил з 01.05.2018 по 09.09.2020 із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами адміністративної справи, відповідачем за результатами розгляду заяви позивача від 23.09.2020 № 294 прийнято рішення від 25.09.2020 № 294 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з не зарахуванням до вислуги років останнього періодів проходження військової служби під час проведення антитерористичної операції з 04.12.2017 по 30.04.2018 та операції об`єднаних сил з 01.05.2018 по 09.09.2020 із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Таким чином, оскільки зазначене рішення відповідача є індивідуальним актом та безпосередньо впливає на права позивача, суд вважає за необхідне визнати його протиправним та скасувати.

Щодо іншої частини позовних вимог, суд зауважує на такому.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.09.2020 про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, буде належним і достатнім способом захисту порушеного права позивача.

Таким чином, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певній дії підлягає частковому задоволенню.

Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з наявного в матеріалах справи посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 позивач має статус учасника бойових дій, а, отже, в силу п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (; 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, буд.5) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певній дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (; 84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул. Поштова, буд.5) щодо незарахування до вислуги років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) періодів проходження військової служби під час проведення антитерористичної операції з 04.12.2017 по 30.04.2018 та операції об`єднаних сил з 01.05.2018 по 09.09.2020 із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (; 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, буд.5) від 25.09.2020 № 294 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (; 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, буд.5) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 23.09.2020 про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 січня 2021 року.

Суддя С.В. Ушенко