Справа № 591/6515/20
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Справа № 591/6515/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми в адміністративну справу №591/6515/20

за позовом Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради

до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми)

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовною заявою до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в якій просить суд:

- визнати дії відповідача неправомірним та зобов`язати останнього звернутися до суду, що видав виконавчий лист, із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-а-450/12 про стягнення 185,58 грн. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 92,82 грн. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зі стягненням судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2012 по справі № 2-а-450/12 з ОСОБА_1 стягнуто на користь управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради (правонаступником якого є позивач) надмірно виплачені кошти в розмірі 185,58 грн. - державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям; 92,82 грн. - допомоги на дітей одиноким матерям та 92,82 грн. - допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

24.04.2012 Зарічним районним судом м. Суми видано три виконавчі листи по справі № 2-а-450/12.

20.07.2012 департаментом пред`явлено до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції два виконавчі листи на суму боргу 185,58 грн. - державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та 92,82 грн. - допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно.

Виконавчий лист від 24.04.2012 №2-а-450/12 про стягнення 92,82 грн. на день подання позовної заяви до суду знаходиться на примусовому виконанні в Зарічному відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Департаментом, починаючи з липня 2016 року, неодноразово направлялися запити до відповідача стосовно надання інформації про хід виконавчого провадження по виконавчим листам № 2-а-450/12 від 24.04.2012 про стягнення 185,58 грн. та 92,82 грн. (листи департаменту від 21.07.2016 № 12.01-30/4567/02, 21.07.2016 № 12.01-26/4568/02; 16.04.2019 № 12.01-27/3082/02; 29.07.2019 № 12.01-27/5769/02 та 27.02.2020 № 12.01-27/1403/02 ), які відповідачем були залишені без відповіді.

Жодних листів від відповідача щодо виконавчих листів № 2-а-450/12 від 24.04.2012 про стягнення 185,58 грн. та 92,82 грн. за період з 2012 року по квітень 2020 до департаменту не надходило. Відповідач взагалі не інформував департамент про дії, які вчинялись після отримання вищезазначених виконавчих листів до виконання, чим порушував вимоги Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999 № 606-ХVІ щодо обов`язку державних виконавців розглядати заяви сторін виконавчого провадження.

Позивач зазначив, що з незалежних від департаменту обставин та у зв`язку вищезазначеними неправомірними діями відповідача відбулася втрата виконавчих листів №2-а-450/12 від 24.04.2012 про стягнення 185,58 грн. - державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 92,82 грн. - допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що, в свою чергу, призвело до порушення майнових прав та законних інтересів департаменту.

Надалі, департаментом 24.04.2020 у відповідності до вимог частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII, подано до начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), якому підпорядкований державний виконавець, скарга від 21.04.2020 № 12.01-27/2604/02 на бездіяльність останнього.

07.05.2020 на адресу департаменту надійшли листи відповідача від 29.04.2020 №10/54197 та № 10/14198, як відповіді на скаргу, в яких викладено пояснення щодо змісту направленої скарги та зазначено про відсутність на виконанні вище запитуваних виконавчих листів.

Не погодившись з відповідями начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), департаментом оскаржено вищезазначену відповідь до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

04.08.2020 позивачем отримано відповідь Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 31.07.2020 № 33764-8/02.2-03/20, якою скарга департаменту залишена без розгляду з мотивів пропущеного строку звернення зі скаргою.

Позивач вважає зазначені мотиви безпідставними, оскільки після отриманої 07.05.2020 від Зарічного ВДВС у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції відповідей від 29.04.2020 № 10/54197 та № 10/54198, департаментом у строк визначений частино 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", 18.05.2020 на адресу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подана скарга в електронному вигляді.

Всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" відповідь на подану департаментом в електронному вигляді скаргу так і не надійшла, що і змусила останнього повторно направити скаргу на адресу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) рекомендованим поштовим відправленням 24.07.2020.

За таких умов, позивач вважає, що строки звернення зі скаргою до Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на дії/бездіяльність начальника відділу подана у визначений Законом строк і підлягала розгляду по суті.

Позивач тривалий час був позбавлений можливості скористатися своїм правом на отримання відповідної інформації від відповідача, оскарження дій/бездіяльності державного виконавця, поновлення виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-а-450/12 від 24.04.2012 про стягнення 185,58 грн. - державної соціальної допомоги малозабезпеченю сім`ям та 92,82 грн. - допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що, в свою чергу, призвело до неможливості вчасного виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2012 по справ № 2-а-450/12 та повернення коштів до Державного бюджету України.

Враховуючи зазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно перевірки даних АСВП на примусовому виконанні у державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 62289060 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-450/12 від 24.04.2012 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення боргу у розмірі 92,82 грн.

30.07.2020р. старшим державним виконавцем на підставі ст. ст. ст. 3. 4, 17, 19, 21,25, 26, 31 Закону України "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

30.07.2020р. державним виконавцем в порядку ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої направлено для виконання до банківської установи.

Відповідно до перевірки даних АСВП виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а-450/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради суми надмірно виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 185,58 грн. на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не перебуває.

Станом на 09.12.2020р. виконавчий лист на примусове виконання до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не пред`являвся.

Керуючись Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, під час подачі особою документів на виконання, на першій сторінці документа відповідальна особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець проставляє відмітку із зазначенням дати отримання документа, своєї посади, прізвища, ініціалів та підпису і повертають копію особі, то пред`явила документ.

Однак в копіях матеріалів адміністративного позову, який було надіслано позивачем до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відсутня відмітка про отримання виконавчого листа №2-а-450/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради суми надмірно виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 185,58 грн Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Враховуючи зазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 55-57).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.2020 передано матеріали даного адміністративного позову до Сумського окружного адміністративного суду для розгляду за підсудністю.

13.11.2020 справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 поновлено строк звернення до адміністративного суду із даним позовом, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 16.12.2020 р.

Ухвалою суду від 16.12.2020 розгляд справи відкладено на 13.01.2021 р.

20.01.2021 сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2012 по справі № 2-а-450/12 стягнуто з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради (правонаступником якого є позивач) надмірно виплачені кошти в розмірі 185,58 грн. - державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; 92,82 грн. - допомоги на дітей одиноким матерям та 92,82 грн. - допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а. с. 5).

24.04.2012 Зарічним районним судом м. Суми видано три виконавчі листи по справі № 2-а-450/12 (а. с. 6, 8, 10).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Так, позивачем на підтвердження доказів звернення до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) надано до суду оригінали заяв про примусове виконання постанов суду від 07.07.2012 року.

Проте, суд не приймає в якості належних доказів щодо звернення позивача із заявами до державної виконавчої служби наведені заяви, оскільки на них міститься виключно підпис та дата, жодних ідентифікуючих ознак державного органу або посадової особи яка прийняла зазначені заяви вони не містять.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши наведені заяви від 07.07.2012 року, суд приходить висновку, що позивачем не доведено факту звернення до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми), а тому, відповідно у суду відсутні підстави визнати дії відповідача неправомірним та зобов`язати останнього звернутися до суду, що видав виконавчий лист, із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-а-450/12 про стягнення 185,58 грн. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 92,82 грн. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зі стягненням судових витрат.

Крім того, суд зазначає, що п.10 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Як визначає практика Європейського суду з прав людини в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Так, аналізуючи зміст наведеної статті суд приходить висновку, що звернення до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом відноситься до дискреційних повноважень, наданих органам державної влади, а тому у суду відсутні підстави для втручання у дискреційні повноваження Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми).

Отже, наведені доводи є додатковою підставою для відмови задоволенні позовних вимог.

Крім того, судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Зарічного ВДВС у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження ВП №62289060 з примусового виконання виконавчого листа №2-а-450/12 від 24.04.2012 року виданого Зарічним районним судом м.Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення боргу у розмірі 92,82 грн. (а.с. 58).

Отже, суд наголошує, що станом на дату розгляду справи державним виконавцем виконується зазначений виконавчий лист.

Таким чином, суд приходить висновку, що позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук