Справа № 340/71/21
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

18 січня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/71/21

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Кравчук О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, 13-й поверх, м. Одеса, Одеська область, 65107)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області,

про скасування наказу в частині,

В С Т А Н О В И Л А:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просить суд скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 81-ОТГ від 16 грудня 2020 року в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:3686 до комунальної власності.

Ухвалою від 18 січня 2021 року відкрите провадження в адміністративній справі; справу призначено до розгляду у поряду спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Разом з тим, напередодні 16 січня 2021 року - до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову. Так, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову та:

- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області вчиняти із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:3686 будь-які юридично значимі дії;

- заборонити Таїровській селищній раді Овідіопольського району Одеської області реєструвати земельну ділянку :01:002:3686 до комунальної власності, а також робити з зазначеною земельною ділянкою інші юридично значимі дії (до моменту виконання рішення по цій справі);

- зупинити дію Наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 16 грудня 2020 року за №81-ОТГ в частині передачі земельної ділянки :01:002:3686 в комунальну власність до моменту виконання рішення у цій справі.

Частина перша статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням правил перебігу процесуальних строків, визначених частиною першою статті 120 КАС України, зобов`язує суд розглянути заяву позивача про забезпечення позову не пізніше 18 січня 2021 року без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено частиною першою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

За приписами частин четвертої шостої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Суд також враховує принципи, викладені у Рекомендаціях NR (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, де вказано, що рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 81-ОТГ від 16 грудня 2020 року, який є предметом оскарження у справі, земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:3686 передано до комунальної власності.

Водночас, вказану земельну ділянку із земель державної власності має намір отримати у власність позивач.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 420/7601/19 (набрало законної сили 21 жовтня 2020 року) Головне управління Держгеокадастру в Одеській області зобов`язано затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером :01:002:3686 площею 0,0883 га., яка розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Суд зазначає, що виконання наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 81-ОТГ від 16 грудня 2020 року в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:3686 з державної до комунальної власності матиме наслідком зміну власника земельної ділянки, а відтак - унеможливить завершення процедури набуття позивачем такої земельної ділянки у власність.

Таким чином, виходячи з характеру спірних правовідносин, сутністю яких є безперешкодна реалізація позивачем права на отримання у власність земельної ділянки, суд вважає, що виконання наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 81-ОТГ від 16 грудня 2020 року в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:3686 з державної власності в комунальну, до офіційного з`ясування всіх обставин справи, що мають істотне значення для вирішення спору та надання судом оцінки правомірності зазначеного наказу, може істотно ускладнити відновлення порушених прав позивача у випадку постановлення рішення на його користь.

Крім того, при здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні «Дорани проти Ірландії» від 31.07.2003 Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

За таких умов суд дійшов висновку, що незастосування заходів забезпечення позову фактично нівелюватиме ефективність судового захисту з огляду на строк розгляду справи по суті у судах першої та апеляційної інстанції, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Судом враховано, що Постановою Кабінету Міністрів України № 1113 від 16 листопада 2020 року «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» передбачено виключення щодо передачі окремих категорій земельних ділянок з державної власності в комунальну, тобто зобов`язання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру щодо передачі земельних ділянок не є безумовним та всезагальним.

Водночас, забезпечення позову у спірних правовідносинах не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища сторін до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі: наявність правових підстав для передання саме зазначеної позивачем земельної ділянки у комунальну власність підлягає перевірці під час розгяду справи по суті.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Ефективним та співмірним суд вважає забезпечення позову у спосіб, визначений пунктом 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, зупинення дії індивідуального акта.

Водночас, суд вважає надлишковим застосування інших із вказаних заявником заходів забезпечення позову, оскільки зупиненням дії наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 81-ОТГ від 16 грудня 2020 року в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:3686 до комунальної власності презюмується відсутність правових підстав для вчинення юридично значущих дій щодо передання вказаної земельної ділянки у комунальну власність.

Керуючись статтями 150-151, 154, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

Зупинити дію Наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 81-ОТГ від 16 грудня 2020 року в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:3686 до комунальної власності до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук