Справа № 580/2131/20
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 580/2131/20

адміністративне провадження № К/9901/35929/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бучик А.Ю.,

суддів: Бевзенка В.М., Мороз Л.Л.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якому просили :

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20.01.2020 № 23-729/14-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною; (орієнтов;ною) площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована в адміністративних межах Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20.01.2020 № 23-730/14-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 1,9952 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована в адміністративних межах Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 12.05.2020 № 23-5143/14-20-СГ, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 1,8000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована в адміністративних межах Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 12.05.2020 № 23-5144/14-20-СГ, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 1,8000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована в адміністративних межах Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2019, зареєстровану в Головному управлінні Держгеокадастру у Черкаській області 24.12.2019 за № Д-10236/0/94-19, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 24.12.2019, зареєстровану в Головному управлінні Держгеокадастру у Черкаській області 24.12.2019 за № Д-10234/0/94-19, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,9952 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів в адміністративних межах Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,9952 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

28.12.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №580/2131/20.

В касаційній скарзі скаржники просили поновити строк на касаційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі №580/2131/20, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції було отримано 27.11.2020 та 01.12.2020, що підтверджується копіями конвертів та викопіюванням з офіційного сайту АТ "Укрпошта".

За змістом частин першої, другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що касаційна скарга на постанову апеляційного суду, ухвалену в письмовому провадженні, подана протягом тридцяти днів з дня її вручення, Верховний Суд вважає за можливе поновити строк на касаційне оскарження судових рішень у цій справі.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Предметом оскарження у даній справі є відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування для реалізації права на касаційне оскарження, дослідила додані до неї матеріали і дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини першої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо, не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У даній справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження, як малозначну.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржники зазначають, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржників.

Крім того, скаржники як на підставу касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанції вказують на п. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України, а саме: на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №823/1170/17 та від 21.08.2018 у справі №823/1179/17.

Так, процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку.

Якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то у ній мають зазначатися, щонайменше, новітні, проблемні, засадничі, раніше ґрунтовно не досліджуванні питання права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Посилання у касаційній скарзі на те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно чи винятково значимих.

Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржено судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 329, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі №580/2131/20.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі №580/2131/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. Ю. Бучик

Судді: В. М. Бевзенко

Л. Л. Мороз