Справа № 360/285/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 січня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/285/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Новопсковському Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № РВ-020 від 15.09.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки ріллі АДРЕСА_1 з кадастровим номером :06:002:0026, площею 7,5200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, та повторно розглянути заяву від 15.09.2020 про внесення відомостей (змін) до Державного земельного кадастру.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.09.2020 позивачка звернулась з заявою до державного кадастрового реєстратора Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про внесення відомостей (змін) до Державного земельного кадастру, але отримала рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Новопсковському Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № РВ-020 від 15.09.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін) до Державного земельного кадастру.

Відмову було мотивовано тим, що вказану земельну ділянку зареєстровано у Національній кадастровій системі за кадастровим номером :06:002:0026 за іншою людиною, відповідно до Державного акту ЛГ № 108869 від 16.07.2007, виданого на підставі розпорядження голови Новопсковської районної державної адміністрації від 26.01.2007 № 60.

Вказане рішення про відмову у внесенні відомостей (змін) до Державного земельного кадастру позивачка вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №015822, виданим 22 січня 2002 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_2 належала земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 7,5200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

Вказаний Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_2 було видано на підставі рішення Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області № 22/1 від 25 грудня 2001 року, згідно з яким ОСОБА_2 було передано, як власнику сертифікату Асоціації «Булавинівська», у приватну власність земельну частку (пай) ріллі АДРЕСА_1 площею 7,5200 га з земель Пісківської сільської ради Новодсковськогр району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 12 червня 2018 року позивачка, рідна донька померлої ОСОБА_2 , прийняла спадщину, що залишилася після її смерті. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 015822, виданим 22 січня 2002 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_2 належала земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 7,5200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пісьсівської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 16 квітня 2020 року було визнано частково незаконним та скасовано розпорядження Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області від 26.01.2007 № 60 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок власнику земельних часток (паїв) Асоціації «Булавинівська» гр. ОСОБА_3 » в частині передачі у власність останній земельної ріллі АДРЕСА_1 площею 7,5200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 108869 від 16.07.2007, виданий на підставі розпорядження Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області від 26.01.2007 № 60 ОСОБА_3 земельної ріллі АДРЕСА_1 площею 7,5200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, кадастровий номер :06:002:0026.

Проте, ігноруючи вказане рішення суду, яке є обов`язковим для виконання, кадастровий реєстратор Відділу у Новопсковському Головного управління Держгеокадастру у Луганській області відмовив у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки.

Згідно з наданим відповідачем висновком щодо перевірки електронного документа земельна ділянка АДРЕСА_1 , яка розташована на території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, зареєстрована у НКС за кадастровим номером :06:002:0026 за іншою людиною відповідно до державного акту серії ЛГ № 108869 від 16.07.2007, виданого на підставі розпорядження Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області від 26.01.2007 № 60.

Тобто, незважаючи на скасування судом вказаного вище розпорядження та визнання недійсним державного акту, інформація про вказану земельну ділянку досі залишається в Державному земельному кадастрі на підставі скасованих судом документів за особою, право власності якій не належить, а саме за ОСОБА_3 , що перешкоджає позивачці зареєструвати земельну ділянку відповідно до чинного законодавства. Однак відповідач незаконно та безпідставно відмовляється скасувати реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, внаслідок чого порушує права позивачки, що стало підставою для звернення до суду.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов такого.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом розгляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Вказану правову позицію неодноразово висловлювала Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28.11.2018 по справі № 815/3490/16, від 16.01.2019 по справі № 686/23317/13-а.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судом установлено, що позивач оскаржив до адміністративного суду рішення суб`єкта владних повноважень (державного кадастрового реєстратора) щодо відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про право власності земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0026, площею 7,5200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, за ОСОБА_1 , та просить зобов`язати відповідача скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки ріллі АДРЕСА_1 з кадастровим номером :06:002:0026, площею 7,5200 га, розташованої на території Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

Проте, як убачається зі змісту позову, незаконність, на думку позивача, дій відповідача щодо здійснення реєстраційних дій є наслідком незаконної реєстрації права на земельну ділянку за іншою особою - ОСОБА_3 .

Таким чином, спір виник з цивільних правовідносин, а тому спір має приватноправовий характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а стосується захисту його приватних інтересів шляхом припинення цивільних прав і обов`язків іншої особи.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.04.2018 у справі № 552/9255/15-а (№11-168апп18).

Таким чином, вказаний спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачці право звернутися з позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ.О. Свергун