Справа № 240/21617/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Нагірняк М.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не застосуванні пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України віл 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні починаючи з 01.03.2018 по 05.06.2020 року включно розмірів його посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-УІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 року № 2629-VШ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019, та встановленого Законом України від 14.11.2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити йому за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 3350,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1010,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити йому за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 3760,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1130,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити йому за період з 01.01.2020 по 05.06.2020 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадовою окладу 4250,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1280,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити йому за період з 01.03.2018 по 05.06.2020 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів мого посадового окладу з 01.03.2018 року по 31.12.2018 року 3350,00 грн. на місяць, з 01.01.2019 року но 31.12.2019 року 3760,00 грн. на місяць, з 01.01.2020 року по 05.06.2020 року 4250,00 грн. на місяць, та розміру окладу за військове звання з 01.03.2018 року по 31.12.2018 року 1010,00 грн. на місяць, з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року 1130,00 грн. на місяць, з 01.01.2020 року по 05.06.2020 року 1280,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, Законом України від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019, та встановленого Законом України від 14.11.2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити йому належну з урахуванням проведених раніше виплат одноразову грошову допомогу, передбачену ч.2 статті 15 закону № 2011 -XII у зв`язку зі звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день його звільнення, обчисленого із розміру посадового окладу 4250,00 грн. та розміру окладу за військове звання 1280,00 грн., визначених з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.
Як зазначено в позові, Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 де перебував на фінансову забезпеченні. Позивач вважає, що Відповідачем за період з 01.03.2018року по 05.06.2020року не вірно визначалися розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, тобто без урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". На думку Позивача розміри посадового окладу та окладу за військовим званням повинні бути не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
На своє звернення щодо такого перерахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням Позивач отримав відмову, яку вважає протиправною.
Ухвалою від 16.12.2020року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , направив до суду відзив на позов. У відзиві проти позову заперечується і зазначається, що розміри посадового окладу та окладу за військовим званням Позивача за спірний період були визначені у повній відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі з приводу державних гарантій військовослужбовцям щодо достатнього матеріального, грошового та інших видів забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року N 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон N 2011-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.
За приписами частини 2 статті 9 цього Закону N 2011-XII до складу грошового забезпечення, окрім іншого, входять посадовий оклад та оклад за військовим званням.
Як зазначено в частині 4 статті 9 цього Закону N 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Саме у відповідності до вказаних положень закону була прийнята постанова КМ України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - постанова N 704), яка передбачала з 01.03.2018року збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.
Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач проходив військову службу у Військовій частині де перебував на фінансову забезпеченні, а з 05.06.2020року звільнений з військової служби у запас.
Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивачу з 01.03.2018року по 05.06.2020року були збільшені посадовий оклад та оклад за військовими (спеціальними) званням і, відповідно виплачувалися.
Суть спору між сторонами зведена виключно до правомірності застосування Відповідачем положень постанови N 704 при визначенні за вказаний період розміру його посадового окладу та окладу за військовим (спеціальними) званням.
Позивач вважає, що Відповідачем за період з 01.03.2018року по 05.06.2020року розміри його посадового окладу та окладу за військовим званням були визначені без урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 постанови N 704, що призвело до того, що розміри його посадового окладу та окладу за військовим званням були менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного 2018, 2019 та 2020 років.
Такі доводи Позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.
Безспірно, в первинній редакції постанови N 704 приписи пункту четвертого та п. 1 Примітки Додатку 1 і Примітки Додатку до неї передбачали, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу повинні бути не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Разом з тим, Позивач не врахував, що вказаний пункт 4 постанови N 704 був змінений і викладений в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. N 103, що набрав чинності з 01.03.2018року. Внесеними змінами була виключена вимога що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу повинні бути не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Не відображення таких змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. N 103, в п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 постанови N 704 є виключно технічним недоліком і не може впливати на визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.
Більш того, такі технічні недоліки усунено постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 р. N 1038.
Позивач не врахував, що за змістом пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року N 1774-VIII мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.
Позивач не врахував, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 N 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
Аналогічні вимоги щодо визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу містяться в Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018р. N558.
Позивач не врахував також, що за приписами частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Аналогічно, в Рішенні ЄСПЛ у справі "Полях та інші проти України" від 17.10.2019року прямо зазначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України суд має застосовувати останню, а у разі суперечності між правовим актом, який має вищу юридичну силу та тим, що має меншу юридичну силу, суд застосовує акт, який має вищу юридичну силу.
Враховуючи наведене, з урахуванням частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 постанови N 704 у спірних правовідносинах не належить застосовувати, як такі, що не відповідають вимогам Закону N 1774-VIII та Закону N 2629-VIII.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.
Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк