Справа № 227/3852/20
Суддя: Любчик В. М.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12.01.2021 227/3852/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Добропіллі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Кашлатого Вадима Олександровича про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Кашлатого Вадима Олександровича, в якому просив визнати протиправними дії інспектора взводу № 1 роти № 4 батальойну УПП в Сумській області Кашлатого Вадима Олександровича, скасувати постанову серії ДП18 № 834212 від 19 вересня 2020 року, провадження у справі закрити.

Вимоги обґрунтовує тим, що його, ОСОБА_1 , постановою серії ДП18 № 834212 від 19 вересня 2020 року, складеною інспектором взводу № 1 роти № 4 Кашлатим Вадимом Олександровичем , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, під час винесення якої інспектором не дотримані норми КУпАП, а саме права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП не роз`яснені, в тексті постанови не вказано частину статті 132-1 КУпАП, не враховано пояснення позивача щодо заперечення перевищення допустимого навантаження на автомобіль, той факт що перед виїздом автомобіль зважувався та його маса складала 19,030 тонн, а не 22,050 тонн.

Вважає, що постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства тому підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених в адміністративному позові.

Інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Кашлатий В.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.Разом із тим, судом було отримано відзив на позовну заяву з якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Так, 19 вересня 2020 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції відповідач ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області. Близько 09 год. 20 хв. 19 вересня 2020 року на автомобільній дорозі Р-46 «Харків-Охтирка» км 102+787 було зупинено транспортний засіб КАМАЗ 5511, державний номерний знак НОМЕР_1 . Старшим державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Сумській області Солодовником П.О. у пункті габаритно-вагового контролю була проведена перевірка вищевказаного транспортного засобу під час перевезення корисних копалин, а саме вугілля. Під час здійснення габаритно-вагового контролю було встановлено, що водій керував транспортним засобом, в якому навантаження на здвоєні осі фактично складало 18,300 т при нормативно можливому 16 т, що свідчить про перевищення вагового обмеження на 2,300 т без оформлення відповідного дозволу від уповноваженого підрозділу Національної поліції, який дає право на рух автомобільними дорогами України, чим було порушено п. 22.5 Правил дорожнього руху. Вказане правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор персональний мобільний моделі DMT1 ВМ0055. Після виявленого, позивач підійшов до позивача відрекомендувався, пояснив суть скоєного правопорушення та попросив надати для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зауважень до яких не виникло, однак при перевірці дозволу на перевезення великогабаритних вантажів було з`ясовано, що він у позивача відсутній та навантаження на здвоєні осі транспортного засобу перевищують допустимі норми. Відповідач пояснив позивачу про вказане правопорушення, роз`яснив вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Що і було зроблено та винесено в присутності позивача постанову серії ДП18 № 834212 про накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Вказану постанову відповідачем було оголошено та вручено її копію позивачу. Стосовно твердження позивача, що в постанові про адміністративне правопорушення не зазначено частину статті 132-1 КУпАП, то відповідач звертає увагу на п. 6 вказаної постанови, де зазначено, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Зокрема, з відеозапису наявного в матеріалах справи чітко зафіксовано момент оголошення постанови серія ДП18 № 834212 від 19.09.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення, де озвучено, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, що зафіксовано на відеореєстратор персональний мобільний моделі DMT1 ВМ0055, відеозапис № -00:00:22. Стосовно твердження позивача, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, відповідач посилається, що процес вимірювання, зважування транспортного засобу КАМАЗ моделі 5511, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснювався за допомогою вимірювального обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь транспортного засобу, що проводився згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері метрології. За результатом зважування транспортного засобу КАМАЗ моделі 5511, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідним ваговим обладнанням автоматично сформована квитанція. Квитанція формується та видається автоматично. В результаті проведення габаритно-вагового контролю старшим державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Сумській області Солодовником П.О. складена довідка № 0020679 від 19.09.2020 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.09.2020 року за № 029046. Таким чином постанова складена за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 вересня 2020 року відповідачем, інспектором взводу № 1 роти № 4 батальойну УПП в Сумській області Кашлатим Вадимом Олександровичем, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення позивача, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 19 вересня 2020 року о 09 год. 20 хв. на 170 км автомобільної дороги Р-46 громадянин ОСОБА_1 керуючи вантажним транспортним засобом КАМАЗ 5511 н/з НОМЕР_2 під час вагового контролю, що здійснювався за допомогою вагового комплексу, мав перевантаження на здвоєні осі на 2,3 т, що відповідно до п. 22.5 ПДР України повинно складати 16 т.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Крім того, статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 14 Закон України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно статті 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, під час перевірки встановлено, що перевезення вантажу (вугілля) вантажним автомобілем позивача здійснювалось із перевищенням вагових обмежень, а саме при нормативно допустимих навантаженнях на здвоєні осі у 16 т, мав фактичне навантаження 18,3 т, що підтверджується, квитанцією, довідкою № 0020679 та актом № 029046 від 19.09.2020 року (а.с. 44-46).

Копія товарно-транспортної накладної № 134 складена 18 вересня 2020 року, ФОП ОСОБА_3 , протирічить іншим доказам по справі, та не спростовує доказів наданих відповідачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в діях позивача наявний склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, що підтверджуються обставинами справи.

Крім того, слід зазначити, що звертаючись з позовом до суду позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, зокрема на те, що стаття 132-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, має дві частини, проте інспектором не зазначено, яку саме частину цієї статті позивач начебто порушив. Однак відповідачем надано суду копію постанови, що оспорюється, де вказана частина статті за якою притягнуто позивача до відповідальності, та відеозапис, зафіксований на відеореєстраторі персональному мобільної моделі DMT1 ВМ0055, № -00:00:22, наявний в матеріалах справи, де чітко зафіксовано момент оголошення постанови та озвучено, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 132-1 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 132-1 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Зважаючи, на викладене та на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАСУ, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Кашлатого Вадима Олександровича про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено о 08.45 годині 12 січня 2021 року.

Повний текст рішення виготовлено 16 січня 2021 року.

Головуючий суддя В.М. Любчик

12.01.2021