Справа № 640/19849/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай філд" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай філд" про стягнення податкової заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай філд" про стягнення з рахунків у банках відповідача та/або за рахунок готівки податкового боргу в розмірі 1 717 993,85 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2020 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.12.2016 Головним управлінням ДФС у м. Києві було видано наказ № 7951 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Хай Філд", яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Хай Філд" з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 14.01.2014 по 15.12.2016 тривалістю 5 робочих днів з 15.12.2016.

На підставі вказаного наказу, а також на підставі направлення на перевірку № 2341/26-15-14-06-04 від 15.12.2016 Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову перевірку ТОВ "Хай Філд", за результатами якої складено Акт № 1206/26-15-14-06-04/36438628 від 28.12.2016.

Як зазначено в Акті, контролюючим органом встановлено порушення ТОВ "Хай Філд":

- ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а саме: несвоєчасне повернення валютних коштів в сумі 4500 євро (80 448,85 грн.) та ненадходження 4000 євро (112 006,46 грн.) за імпортним контрактом від 01.12.2014 № 2014/12/01 з компанією ALVI FIRMA HANDLOWA (Польща);

- ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а саме: порушення термінів розрахунків в іноземній валюті на суму 63396,49 євро за експортним контрактом від 19.08.2014 № ЕК-2014 з компанією Lely East Sp.z.o.o (Польща);

- наявність дебіторської заборгованості по імпортному контракту від 01.12.2014 № 2014/12/01 з компанією ALVI FIRMA HANDLOWA (Польща), термін погашення якої настав, в сумі 4000 євро (112 006,46 грн.) та по експортному контракту від 19.08.2014 № ЕК-2014 з компанією Lely East Sp.z.o.o. (Польща) на суму 63396,49 євро (1 775 204,04 грн.);

- п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" щодо обов`язкового декларування валютних цінностей, що перебувають за межами України, а саме: порушення строків декларування станом на 01.01.2015, 01.04.2015, 01.07.2015, 01.10.2015, 01.01.2016, 01.04.2016, 01.07.2016 та 01.10.2016.

На підставі Акту позивачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.01.2017 року № , яким до ТОВ "Хай Філд" застосовано пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 1 862 372,11 грн., та № , яким позивачу нараховано штрафні санкції за порушення валютного законодавства в сумі 1 360,00 грн.

Відповідач оскаржив вказані податкові повідомлені-рішення в судовому порядку.

За результатами розгляду позовної заяви ТОВ "Хай Філд" Окружним адміністративним судом м. Києві було прийнято рішення від 13.03.2018 у справі № 826/5917/17, яким позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 26.01.2017 № та № , прийняті Головним управлінням ДФС у м. Києві.

Втім, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі № 826/5917/17 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 скасовано; ухвалено нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ТОВ "Хай Філд" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 826/5917/17 касаційну скаргу ТОВ "Хай Філд" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі № 826/5917/17 залишено без змін.

31.07.2018 позивачем оформлено податкову вимогу форми "Ю" № 138046-17, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 30.07.2018 становить 1 848 120,85 грн., з яких: 130 127,00 грн. - основний платіж, 1 717 993,85 грн. - пеня.

Вказана податкова вимога була надіслана на адресу відповідача, та 13.08.2018 була отримана представником ТОВ "Хай Філд" Нікітіною.

31.07.2018 позивачем було прийнято рішення № 138046-17 про опис у податкову заставу майна платника податків ТОВ "Хай Філд".

Відповідач податковий борг не сплатив, відтак позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із п.п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені ст. 57 ПК України, відповідно до п. 57.1 якої платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абзаці четвертому п. 56.18 ст. 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

Як вже зазначалось, матеріали справи підтверджують, що податкові повідомлення-рішення рішення № та № від 26.01.2017 оскаржувались відповідачем в судовому порядку, проте в задоволенні адміністративного позову відповідача було відмовлено.

Доказів сплати відповідачем визначених контролюючим органом грошових зобов`язань матеріали справи не містять.

Крім того, із наявної в матеріалах справи копії інтегрованої картки платника податків вбачається, що податковий борг відповідача станом на день звернення позивача із позовом до суду становить 1 717 993,85 грн.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Отже, станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи, спірні грошові зобов`язання вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Слід зазначити, що позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу № 138046-17 від 31.07.2018. Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 ПК України. Зокрема, відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

У п. 95.3 ст. 95 ПК України зазначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Таким чином законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Окрім того, у п. 95.4 ст. 95 ПК України передбачено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1244 затверджено Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, що визначає механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу (надалі - Порядок № 1244).

Згідно із п. 2 Порядку № 1244 вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.5 статті 95 Податкового кодексу України.

У випадках, передбачених пунктами 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про погашення усієї суми податкового боргу видається за формою згідно з додатком 1 на підставі рішення суду про стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків.

У випадку, передбаченому пунктом 95.5 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків, здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, яке видається за формою згідно з додатком 3.

Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти.

У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу (п. 3 Порядку № 1244).

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем дотримані вимоги п. 95.2 ст. 95 ПК України, а відтак і дотримана встановлена ПК України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу; по-друге, вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, та за рахунок готівки, що належить платнику податків, відповідають приписам чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай філд" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2020 року у - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк