Справа № 554/10130/19
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/545/41/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Гальченко О.О.,

при секретарі - Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції - Коваленка Максима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 11.11.2019 року звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції - Коваленка Максима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , посилаючись на те, що 02 листопада 2019 року поліцейським роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Коваленком Максимом Олександровичем (далі- відповідач, лейтенант поліції Коваленко М.О.) відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №674310 (далі - Постанова). Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 125, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Як зазначено в постанові, керував транспортним засобом, який прибув з іншої держави та на якому не було розпізнавального знаку держави, з якої він прибув, а також що водій не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.91 та п. 29.10 Правил дорожнього руху. Йому поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 425 грн. Доказом, що підтверджує дані обставини, є постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка додається.

На його думку Постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного. 02 листопада 2019 року близько 3 год. 30 хв. він рухався по вул. Соборності в районі ПД «Листопад» з дотриманням Правил дорожнього руху, коли помітив спереду автомобіль патрульної поліції, який рухався взагалі без включених проблискових маячків, при чому автомобіль патрульної поліції рухався по лівій стороні дороги, яка має дві полоси дорожнього руху в одному напрямку, у зв`язку з чим він подав сигнал, щоб даний автомобіль звільнив ліву сторону руху та не заважав проїзду транспортних засобів, які рухаються за ним. В момент, коли він обігнав автомобіль патрульної поліції, патрульні поліцейські включили проблискові маячки та подали сигнал, щоб його автомобіль зупинив рух. Він виконав дану вимогу патрульних поліцейських і зупинився. До нього підійшов працівник патрульної поліції, назвався старшим лейтенантом патрульної поліції Коваленком М.О. і відразу запитав чому на автомобілі немає наклейки країни з якої прибув даний автомобіль. Він задав зустрічне питання - яка причина зупинки і що порушив? У відповідь від старшого лейтенанта поліції Коваленка М.О. почув «а може ви п`яний?». Він відповів йому, що в такому разі, якщо поліцейський вважає, що водій п`яний, то просить невідкладно поїхати разом до відповідної установи та зробити дослідження на предмет вживання ним алкоголю. На що лейтенанта поліції Коваленко М.О. запитав його «а чому автомобіль не перереєстрований?» На його питання він пояснив йому ситуацію з автомобілем, який був пошкоджений під час ДТП, коли він його придбав у іншого власника та пригнав на митну територію України і, що у нього триває вирішення питання з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку з чим було необхідно залишати автомобіль марки «Меrsedes S320» в тому стані та з тим реєстраційним номером ( НОМЕР_1 ) який був на момент ДТП через проведення відповідних експертних досліджень, але він має намір найближчим часом зареєструвати даний автомобіль в Територіальному сервісному центрі. Далі відповідач перейшов до страхового поліса, а потім взагалі повідомив, що знайде будь-яку причину, щоб накласти на нього штраф за порушення Правил дорожнього руху. Тобто чітко визначених законних підстав зупинки його транспортного засобу у відповідача не було.

На його погляд вказані дії старшого лейтенанта поліції Коваленка Максима Олександровича є відверто протиправними, тим більше автомобіль патрульної поліції, яким він керував рухався з порушенням розділу 3 Правил дорожнього руху (рух транспортних засобів із спеціальними сигналами) без включеного проблискового маячка синього кольору.

Необхідно зазначити, що відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не було порушено під час руху 02.11.2019р. Правил дорожнього руху, враховуючи норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якому чітко вказано, що контроль за наявністю договорів автострахування здійснюється підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів ДТП. Інших підстав складення протоколу про відсутність полісу автоцивілки у поліції немає.

Зважаючи на той факт, що з його боку від час руху по вул. Соборності 02.11.2019р. не було допущено порушення Правил дорожнього руху, а також не було вчинено ДТП за його участю, складання лейтенантом поліції Коваленком М.О. постанови про порушення з його боку ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконним, а отже така постанова має бути скасована.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).?

Згідно з п. 29.1 Правил дорожнього руху (в чинній редакції), водій механічного транспортного засобу, що прибуває до України з іншої країни, а також водій - громадянин України, який виїжджає за кордон, повинні мати: а) реєстраційні документи на транспортний засіб і посвідчення водія, що відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух (Відень, 1968); б) реєстраційний номерний знак на транспортному засобі, літери якого відповідають латинському алфавіту, а також розпізнавальний знак держави, в якій його зареєстровано.

Автомобіль марки «Меrsedes S320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , він придбав у іншої особи, здійснив його розмитнення у встановленому законодавством порядку, про що у нього є підтверджуючі документи (зокрема, вантажно-митна декларація), які можуть бути надані суду, як докази безпідставності та протиправності висновків відповідача щодо порушення ним Правил дорожнього руху.

Суть порушення ним п. 2.91 Правил дорожнього руху в постанові взагалі не зазначена, оскільки всі необхідні документи (водійське посвідчення, страховий поліс, який був оформлений на попереднього власника транспортного засобу, технічний паспорт на придбаний ним автомобіль) були у водія в наявності.

Крім того, 2 листопада 2019 року він зареєстрував придбаний ним автомобіль марки «Меrsedes S320» у встановленому законодавством порядку, і про намір провести державну реєстрацію належного йому транспортного засобу повідомляв відповідача, а також пояснював йому, що на даний час, у нього триває вирішення питання з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» за участю ТОВ «Лісовий ресурс» (іншого учасника ДТП) щодо виплати страхового відшкодування за наслідками ДТП, яке мало місце в березні 2019 року в м. Полтаві, тому саме через даний факт, він користується вказаним автомобілем на іноземній реєстрації (документи на підтвердження вищевказаних обставин можуть бути надані під час розгляду справи в суді).

Таким чином, було складено незаконну постанову, факти, викладені в ній, не відповідають дійсності.

Відповідно до розділу IV наказу Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р. «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція), зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП. Згідно з ст. 283 КУпАП, постанова обов`язково повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. Винесена постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено порядок її оскарження.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з вимогами ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні: чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності: чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. За таких обстави необхідним є також витребування та дослідження матеріалів відеозапису з відеораєстратора старшого лейтенанта поліції Коваленка Максима Олександровича (нагрудної камери ВІ 0060), який є додатком до постанови.

Прохав визнати дії відповідача - поліцейського роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Коваленка Максима Олександровича протиправними та скасувати постанову серії ДП18 №674310 від 02.11.2019р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. ст. 126 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження по справі закрити.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.01.2020 року матеріали даного адміністративного позову передано на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю. Ухвалою від 20.02.2020 року провадження у справі відкрито, призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Представник позивача - адвокат Москаленко І.О.(а.с.19-21) надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та прохав його задовольнити, враховуючи необґрунтованість відзиву відповідача ( а. с. 18, 40 ).

Відповідач - інспектор роти № 4 БУПП в Полтавській області Коваленко М.О. надав відзив на адміністративний позов (а.с.25-30), в якому послався на те, що в провадженні суду знаходиться справа №554/10130/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коваленка М. О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та доводи, якими вони підтверджуються, позов є безпідставним та необгрунтованим, тому він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Завданнями і функціями Управління патрульної поліції в м. Полтава, Департаменту патрульної поліції (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 № 96 (далі - Положення) є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 02.11.2019 року керував автомобілем «Mercedes Benz S320 CDI» д.н.з НОМЕР_1 в м. Полтава по вул. Соборності, 72 без розпізнавального знаку держави з якої він?прибув та не мав поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Чим порушив вимоги п.29.1 б та п.2.1 Ґ Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 р. (Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України "Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.).

Відповідно до п.29.1 б водій механічного транспортного засобу, що прибуває до України з іншої країни, а також водій - громадянин України, який виїжджає за кордон, повинні мати реєстраційний номерний знак на транспортному засобі, літери якого відповідають латинському алфавіту, а також розпізнавальний знак держави, в якій його зареєстровано.

Відповідальність за дане порушення передбачена ст.125 КУпАП (Інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121- 128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу) та тягне за собою попередження.

Пунктом 2.1. ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі :

а)посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б)реєстраційний документ на транспортний засіб;

г) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

П. 2.4. ПДР передбачено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Крім того ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

Відповідальність за дане порушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, - та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.).

Врахувавши вказані вище норми законодавства, він як поліцейський патрульної поліції притягнув порушника до адміністративної відповідальності, за ознаками правопорушень, передбачених ст.125 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосувавши норми ст.36 КУпАП наклав стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...».

Право на використання поліцейським нагрудної відеокамери передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016р. за № 4/1. та ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку до постанови додається відеофіксація, що слугує беззаперечним доказом вини позивача.

Що стосується змісту постанови, вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення вказані у ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних:, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вказаним вимогам, усі на офіційному бланкові утвердженого зразка. Тому посилання позивача на невідповідність змісту постанови вимогам чинного законодавства є необгрунтованими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення заслухано пояснення позивача щодо вчиненого правопорушення, позивачу роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України

Таким чином, ним з`ясовано чи було вчинене правопорушення, встановлена особа правопорушника, та чи підлягає особа адміністративній відповідальності. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Також копії чинного полісу позивач не додає і до позовної заяви.

При винесенні оскаржуваної постанови, він керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєно, а тому він діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Виносячи постанову, він законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та при накладенні адміністративного стягнення, встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку. Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Прохай прийняти законне та обґрунтоване рішення в справі, яким повністю відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог та провести розгляд справи без його участі.

Тому, суд вважає можливим розгляд справи по суті у відсутності не з`явившогося відповідача, належно повідомленого по наявним матеріалам справи згідно ст. 205 КАС України, при наявності поданого ним відзиву на позов.

Суд, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується позов, в тому числі відеодоказ, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем надано суду всі можливі доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, чим спростовується обставини зазначені поліцейським в постанові.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача щодо беззаперечної безпідставності притягнення його до відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, зокрема відповідачами не додано доказу щодо підстав законності зупинки транспортного засобу, а доводи позивача є переконливими і доводяться матеріалами справи. Тобто, в діях водія відсутнє вказане в постанові порушення вимог ПДР України та склад правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП.

В зв`язку із складністю справи, керуючись ст. 5-9, 12, 47, 77, 78, 139, 122-123, 241-245, 246, 250 ч. 6, 251 ч. 2, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції - Коваленка Максима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії відповідача - поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Полтаввській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції - Коваленка Максима Олександровича протиправними та скасувати постанову серії ДП18 № 674310 від 02.11.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст.126 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі та провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко