Справа № 360/5083/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5083/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Теплоантикорзахист» про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 29 грудня 2020 року надійшов адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Луганській області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Теплоантикорзахист» (далі - відповідач), такими вимогами:

- застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасового зупинення виконання робіт з експлуатації об`єктів та технологічного обладнання пов`язаного з виробництвом лаків, фарб та інших хімічних речовин на промисловому майданчику за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Заводська, 22 шляхом зобов`язання тимчасово зупинити виконання робіт з виробництва лаків, фарб та інших хімічних речовин до отримання позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності, передбачених частинами першою та четвертою статті 3, статті 5, статті 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду:

- обґрунтованого клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом разом з відповідними доказами.

Від позивача 13 січня 2021 року надійшло клопотання про поновлення строку на звернення до суду на виконання ухвали суду від 30.12.2020. В обґрунтування якого зазначено, що позивач не мав достатнього фінансування для сплати судового збору протягом 2020 року.

На підтвердження зазначених обставин позивач надав до суду засвідчену належним чином копію листа Інспекція від 01.10.2020 № 2/2-13-1052 вих. до Державної екологічної інспекції України, де у пункті 15 зазначено 0 залишку по судовому збору на рахунку Інспекції (1 тис. 762 грн.) та потреби поточного фінансування для сплати судового збору та бухгалтерську довідку про наявність коштів за період з червня 2020 року по грудень 2020 року.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд встановив, що підстави, зазначені позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Державна екологічної інспекції України та її територіальні органи є державними органами, що здійснюють заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

У пункті 41 справи «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків».

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору державним органом чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Крім того позивач не надав доказів вжиття заходів для звернення до суду із дотриманням строку звернення, визначеного частиною другою статті 122 КАС України.

Щодо посилання позивача на копію листа Інспекція від 01.10.2020 № 2/2-13-1052 вих. до Державної екологічної інспекції України, де у пункті 15 зазначено 0 залишку по судовому збору на рахунку Інспекції (1 тис. 762 грн.) та потреби поточного фінансування для сплати судового збору та бухгалтерську довідку про наявність коштів за період з червня 2020 року по грудень 2020 року, суд зазначає, що позивач звернувся до Державної екологічної інспекції України вже після спливу тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

З урахуванням часу, що минув, а також принципів пропорційності та юридичної визначеності, зазначені позивачем підстави у клопотанні про поновлення строку звернення до суду не дозволяють суду зробити висновок про їх поважність та необхідність поновлення строку.

Суд, зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає неповажними підстави, вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави, та відмовляє у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 640/10973/19; від 21 січня 2020 року у справі № 640/3231/19; від 19 листопада 2020 року у справі № 200/2664/19-а.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Луганській області повернути позивачу.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.О. Пляшкова