Справа № 580/2683/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2683/20 Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Земляної Г.В.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерне товариство "Черкаський" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Черкаський" з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просило суд:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.04.2020 № в частині нарахування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) податку з доходів фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 11010400) до або під час виплати доходу (ознака доходу -106) на користь іншого платника податків за період з 21.11.2019 по 24.12.2019 у сумі 109 220 грн 61 коп. та пені за несвоєчасне перерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за період з 21.11.2019 по 31.12.2019 у сумі 4 378 грн 59 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що внаслідок технічної помилки в графі "Призначення платежу" у платіжних дорученнях ПрАТ "Черкаський" помилково вказано ідентифікаційний код іншої юридичної особи. Водночас, на переконання позивача, помилка у платіжних дорученнях щодо ЄДРПОУ юридичної особи-платника податку або навіть його відсутність під час сплати податку в строк, встановлений відповідною нормою Податкового кодексу України, має кваліфікуватись як дія, хоча й помилкова. А тому, вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 109 220,61 грн та пені у сумі 4 378,59 грн є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року позов приватного акціонерне товариство "Черкаський" задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головним управління ДПС у Черкаській області подано апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої, апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апелянта, обґрунтовані зокрема, тим, що відповідно до приписів ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" якщо в документах на переказ коштів в даних платника зазначено дані іншої особи, то така особа є ініціатором переказів коштів. При цьому, апелянт зазначає, що платежі до ІКПП разносяться виходячі з інформації, вказаної у полі «Призначення платежу» платіжного доручення. Разом з цим, зауважує, що нормами чинного законодавства визначено умови та порядок повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені. З огляду на зазначене, відповідач стверджує, що податковим органом було дотримано вимог законодавства та правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

За наведених обставин, Головне управління ДПС у Черкаській області стверджує, що судом першої інстанції не було враховано доводи та докази надані відповідачем, а також фактичні обставини справи, що відповідно до приписів ст.317 КАС України є підставами для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року та на підставі ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Позивачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого останній зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Натомість, стверджує, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

За наведених у відзиві обставин, позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року - без змін.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства "Черкаський" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 та єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2019.

Перевірка проводилась з 17.02.2020 по 28.02.2020 з перервою у вихідні дні. Термін проведення перевірки ПрАТ "Черкаський" продовжувався на 5 робочих днів відповідно до наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.02.2020 № 345.

За результатами проведення перевірки, контролюючим органом складено акт від 16.03.2020 № 171/23-00-33-0403/05390017 (далі - акт перевірки).

В акті перевірки відповідачем зазначено про встановлення контролюючим органом порушення позивачем вимог абз. а) п. 176. 2 ст. 176, ст. 168 ПК України, в частині неперахування податку на доходи фізичних осіб за листопад, грудень 2019 року.

Так, зі змісту акта перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки встановлено між даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Черкаський» та даними інформаційного ресурсу ГУ ДПС у Черкаській області щодо сплачених до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 11010400), а саме податковим агентом, ПрАТ «Черкаський», при виплаті громадянам - орендодавцям доходу у вигляді орендної плати (ознака доходу - « 106») за листопад, грудень 2019 року (ознака доходу - « 106») неперахування нарахованих (утриманих) сум податку на доходи фізичних осіб.

Суми ПДФО, що були визначені ПрАТ «Черкаський», були узгоджені та підлягали сплаті до бюджету у строки, встановлені Податковим кодексом України.

На підставі вказаних висновків акта перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 01.04.2020 № (далі - ППР), яким позивачу нараховано податку на доходи фізичних осіб у сумі 119 900,60 грн, у т.ч. 3 456,17 грн - податкове зобов`язання, 110 084,65 грн. штрафні санкції, 6 359,78 грн.- пеня.

Не погоджуючись з вказаним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених ст. 127 ПКУ.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідачем жодним чином не спростовано, що сплачені позивачем кошти не надійшли на єдиний казначейський рахунок, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити повністю.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПКУ, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.1.2 п. 164.1 ст.164 ПКУ, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПКУ, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 171.2 ст. 171 ПКУ, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Положеннями абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПКУ передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до п. 127.1 ст. 127 ПКУ, ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Разом з тим, як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, платіжними дорученнями, а саме: № 577 від 21.11.2019, № 619 від 10.12.2019, № 665 від 24.12.2019 позивачем, як податковим агентом, у межах строків, визначених п. 57.1 статті 57 ПК України було сплачено платежі з податку на доходи фізичних осіб у сумах 14 429,00 грн, 1500,00 грн, 100,00 грн відповідно, проте помилково у даних платіжних дорученнях вказано код ЄДРПОУ платника податків - 25207363, тоді, як код позивача - 05390017.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи податкового органу про те, що відповідні кошти не обліковуються у ІКПП, оскільки у призначені платежу платником податків було не правильно зазначено код ЄДРПОУ.

Частиною 2 ст. 64 Бюджетного кодексу України (БК України) передбачено, що податок на доходи фізичних осіб (крім податку, визначеного абзацом п`ятим цієї частини статті), який сплачується (перераховується) податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного бюджету за їх місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що виплачуються фізичній особі.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно з ч. 5 ст. 45, ч. 5 ст. 78 Бюджетного кодексу України податки/збори вважаються зарахованими до державного/місцевого бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок. Єдиний казначейський рахунок - це рахунок, відкритий Казначейству України в НБУ на якому консолідуються, зокрема, кошти державного/місцевого бюджету.

Пунктом 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 № 2346-ІІІ (далі-Закон№ 2346-ІІІ) визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що для підтвердження факту ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку необхідно встановити, що у строк, передбачений п. 57.1 ст. 57 ПКУ, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування суми грошового зобов`язання до бюджету.

Законодавцем визначено правопорушення, за вчинення якого до правопорушника застосовуються штрафні санкції, зокрема, таким порушенням є несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків у строк встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України.

Водночас, як було встановлено судом та не спростовується податковим органом, у строк, передбачений п. 57.1 статті 57 ПК України, позивачем, як податковим агентом було сплачено платежі з податку на доходи фізичних осіб у сумах 14 429,00 грн, 1500,00 грн, 100,00 грн відповідно, проте помилково у даних платіжних дорученнях вказано код ЄДРПОУ платника податків - 25207363, тоді, як код позивача - 05390017.

З огляду на зазначене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова.

Разом з цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду ЄДРПОУ у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПКУ строк, а відтак, і для застосування на підставі статей 127, 129 ПКУ штрафних (фінансових) санкцій та пені.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до приписів п. 4.1.4 ст. 4 ПК України, в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу діє принцип презумпції правомірності рішень платника податку.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позивачем доведено неспростованими доказами те, що ним, як податковим агентом, було вжито заходи для своєчасної та повної сплати податкового зобов`язання, у той час як відповідачем жодним чином не спростовано, що сплачені позивачем кошти не надійшли на єдиний казначейський рахунок або були зараховані у погашення зобов`язань іншого платника податків.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції під час вирішення даної справи, які відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для його скасування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: Г.В. Земляна

В.Ю. Ключкович