Справа № 826/11883/17
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулася до Окружного адміністративного суду міста з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва №287 від 04 вересня 2017 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1 від 26 травня 2016 року №КВ 46 та реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1 від 14 червня 2016 року №КВ 66.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На думку апелянта, на момент подання ОСОБА_1 декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 46 від 26.05.2016, остання не володіла приміщенням технічного поверху та не мала згоди співвласників в установленому законодавством порядку.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавала. В суді першої інстанції її позиція обґрунтовувалась тим, що обставини, зазначені відповідачем в оскаржуваному наказі, не могли бути підставою для скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку письмового провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26 травня 2016 року позивачем в порядку Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» подано до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану за № КВ 46 (а.с.65-68).

Після завершення будівельних робіт, позивачем подано на реєстрацію декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована 14 червня 2016 року за № КВ 66 (а.с.69-74).

17 червня 2016 року позивачем зареєстровано право власності на реконструйовану квартиру, площею 67,9 кв.м.

Надалі, 12 грудня 2016 року до відповідача від депутата Київської міської ради Костюшка О.П. надійшло депутатське звернення з проханням здійснити перевірку на відповідність законодавству будівельних робіт та перепланування на технічному поверсі житлового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 та у разі виявлення порушень зупинити протиправні дії винних осіб, зобов`язати їх відновити первісний стан технічного поверху (а.с. 56).

Відповідно до направлення для проведення позапланової перевірки від 10 січня 2017 року (а.с.58) із строком дії з 10 по 16 січня 2017 року головним державним інспектором відділу № 3 управління контролю за будівництвом Мосуром С.М. здійснено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, про що складено Акт від 16 січня 2017 року (а.с.59-60), в якому зафіксовано, що проектом «Реконструкція квартири, що розташована за адресою: м. Київ, Кадетський Гай, 3 кв. 320», розробленим ТОВ «Проектно-дизайнерське підприємство «Емпаєр», передбачено збільшення загальної площі квартири шляхом приєднання приміщення технічного поверху, який не належить власнику квартири. Під час проведення позапланової перевірки замовником будівництва не надано письмової та нотаріально посвідченої згоди співвласників житлового будинку АДРЕСА_2 щодо виконання будівельних робіт із приєднання приміщення технічного поверху площею 29,5 кв.м. до вказаної квартири. Отже, замовником будівництва наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 046 від 26 травня 2016 року у частині загальної площі квартири АДРЕСА_1 , чим порушено частину восьму статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а проектною організацією «Проектно-дизайнерське підприємство «Емпаєр» передано замовнику будівництва ОСОБА_1 проектну документацію, розроблену з порушенням вимог законодавства, чим порушено абз.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі висновків вказаного Акту відповідачем складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із строком виконання до 16 березня 2017 року (а.с.61) та протокол про адміністративне правопорушення від 16 січня 2017 року (а.с.62-63).

04 вересня 2017 року відповідачем видано наказ №287 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1 від 26 травня 2016 року №КВ 46 та реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1 від 14 червня 2016 року №КВ 66 (а.с.32).

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що надані позивачем матеріали, а саме: копія протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 від 03 лютого 2017 року, а також листки опитування співвласників багатоквартирного будинку мають вирішальне значення, проте не враховувалися відповідачем під час прийняття оскаржуваного наказу, їм не надавалося належної оцінки, що свідчить про передчасність та поверховість прийнятого наказу №287 від 04 вересня 2017 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1 від 26 травня 2016 року №КВ 46 та реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція квартири» за адресою: АДРЕСА_1 від 14 червня 2016 року №КВ 66.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини другої статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно з підпунктом 5 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі: виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Згідно з абзацами сьомим та восьмим пункту 22 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Так, апелянт зазначає, що згідно з даними, наведеними замовником будівництва у декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 46, загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 68,0 кв. м., а відповідно до проекту «Реконструкція квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1», розробленого ТОВ «Проектно-дизайнерське підприємство «ЕМПАЄР», встановлено, що загальна площа квартири АДРЕСА_1 до реконструкції складає 39,1 кв. м. та ним передбачається збільшення загальної площі квартири шляхом приєднання приміщення технічного поверху, яке не належить власнику квартири.

На думку апелянта, замовником будівництва ОСОБА_1 наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 46 від 26.05.2016, у частині загальної площі квартири АДРЕСА_1 , чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Колегія суддів зауважує, що позивачем в декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 46 зазначено площу квартири АДРЕСА_1 - 68,0 кв. м. , що відповідає площі вказаної квартири після реконструкції, наведеній у проектній документації, розробленої ТОВ «Проектно-дизайнерське підприємство «ЕМПАЄР» (а.с.83-97), в якій зазначено площу квартири до реконструкції - 39,1 кв. м., площу після реконструкції першого поверху - 38,4 кв. м., до якої додається площа другого поверху та разом по квартирі 68,0 кв. м. та в подальшому, після здійснення робіт по реконструкції, фактична площа квартири АДРЕСА_1 становить 67,9 кв.м., що відображено в декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 14 червня 2016 року №КВ 66 та в технічному паспорті на вказану квартиру (а.с. 79-82 т.1).

Вказане свідчить про відсутність підстав вважати, що позивачем було використано недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 46 щодо площі квартири АДРЕСА_1 , наведеній у проектній документації.

Щодо тверджень відповідача, що під час проведення позапланової перевірки посадовій особі Департаменту замовником будівництва не надано підтвердження наявності письмової та нотаріально засвідченої згоди співвласників житлового будинку АДРЕСА_2 щодо виконання будівельних робіт із приєднання приміщення технічного поверху будинку площею 29,5 кв. м. до вказаної квартири, колегія суддів зазначає наступне.

Частина друга статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Отже, наведеною нормою визначено підстави для скасування інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об`єкта до експлуатації, до яких не належить відсутність письмової та нотаріально засвідченої згоди співвласників житлового будинку із приєднання приміщення технічного поверху будинку до квартири.

Натомість, ні з висновків Акту від 16 січня 2017 року, ні зі змісту Наказу №287 від 04 вересня 2017 року не вбачається, що об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом самочинного будівництва, що збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, що є визначеною ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставою для скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт або про готовність об`єкта до експлуатації.

Відтак, посилання відповідача на норми Цивільного Кодексу з метою встановлення факту наявності доказів згоди співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном (приміщення технічного поверху будинку по АДРЕСА_3 ) є безпідставним.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва №287 від 04 вересня 2017 року.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Текст постанови виготовлено 18 січня 2021 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма