Справа № 200/7691/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року справа №200/7691/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2020 року у справі № 200/7691/20-а (головуючий І інстанції Логойда Т.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Бахмутсько-Лиманське ОУПФУ, відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати нарахованої пенсії в розмірі 174880 грн.; стягнути нараховану пенсію в розмірі 174880 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року позов задоволений: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії в сумі 174880 грн.; стягнуто з Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії в сумі 174880 грн. (а.с. 23-24).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування доводів посилався на те, що відсутні підстави для стягнення заборгованості з пенсії позивач у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування з цього питання. Крім того, заборгованість на суму 174880 грн, зазначена в позові, нарахована під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 200/5071/19-а за позовом ОСОБА_2 до Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ, що не було взято до уваги судом. Водночас, заборгованість з пенсії ОСОБА_1 складає 26566,24 грн. (а.с. 29-30).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для зміни судового рішення, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлені такі обставини.

Позивач просив стягнути суму заборгованості з пенсії на підставі рішення суду у справі № 200/5071/19-а в сумі 174880 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року у справі № 200/5071/19-а розглянуто та задоволено позов відносно ОСОБА_3 .

Листом від 09.06.2020 року відповідач повідомив представника позивача про виконання в повному обсязі рішення суду у справі № 200/5071/19-а, а саме: нараховано заборгованість з пенсії в сумі 174880 грн. відносно ОСОБА_1 (а.с. 11).

Таким чином, пенсійний орган в своєму листі допустив описку в зазначенні номера справи та суми заборгованості з пенсії відносно позивача та фактично надав інформацію щодо іншої особи ОСОБА_3 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2018 року у справі № 0540/5778/18-а задоволений позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ, зокрема, зобов`язано поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.04.2017 року та виплатити заборгованість за весь період.

На виконання рішення суду у справі № 0540/5778/18-а відповідач нарахував заборгованість з пенсії позивачу в сумі 26566,24 грн., що підтверджується відповіддю відповідача від 13.01.2021 року на запит суду.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч. 3 ст. 4 Закону № 1058).

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (ч. 2 ст. 5 Закону № 1058).

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 47 Закону № 1058).

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 49 Закону № 1058).

Відсутність встановленого КМУ механізму виплати нарахованих сум пенсій і відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «майно» охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (п. 74 рішення від 02.03.2005 року у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань».

Спору щодо розміру нарахованої заборгованості з пенсії між сторонами немає. На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з виплати пенсії.

Водночас, є хибним висновок суду першої інстанції щодо суми пенсії, яка підлягає стягненню, з таких підстав.

Як встановлено вище, судом першої інстанції стягнуто на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з пенсії, яку нараховано пенсійним органом відносно ОСОБА_2 на підставі рішення суду у справі № 200/5071/19-а. Тобто, суд стягнув на користь позивача суму заборгованості, яка стосується іншої особи.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання рішення суду у справі № 0540/5778/18-а відповідач нарахував заборгованість з пенсії позивачу в сумі 26566,24 грн.

Таким чином, зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції частково вірно вирішив справу по суті позовних вимог, внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, внаслідок чого рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення суми пенсії, яка підлягає стягненню, а позов частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2020 року у справі № 200/7691/20-а змінити в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах в частині зазначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача з «174 880 грн.» на «26566,24 грн».

В абзаці першому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2020 року у справі № 200/7691/20-а після слова «задовольнити» вказати «частково».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 20 січня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Гаврищук

Г.М. Міронова