Справа № 380/6545/20
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6545/20 пров. № А/857/13581/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Довгополова О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року про відмову в ухваленні додаткового рішення (головуючого судді Хоми О.П., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/6545/20 за позовом ОСОБА_1 до Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.08.2020 звернувся в суд з позовом до Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо порушення вимог чинного законодавства у сфері інформаційних відносин (ненадання інформації на запит від 01.08.2020 та ненадання інформації на окремі пункти запиту від 02.08.2020), зобов`язати відповідача надати запитувану інформацію: на запит від 01.08.2020 невідкладно і завчасно повідомити дату проведення комісійного проведення обстеження меліоративного каналу МК-22 для участі у ньому журналіста; на запит від 02.08.2020 невідкладно, зокрема: 1) повідомити дати та вихідні реєстраційні номера супровідних листів, якими згадані акти були скеровані для виконання комісійних рекомендацій юридичним особам - порушникам, які вказані у Актах; 2) надати копії згаданих супровідних листів; 3) повідомити, чи надсилались листи з боку вказаних у актах юридичних осіб про результати проведених заходів щодо виконання комісійних рекомендацій і у позитивному випадку надати їх копії; 4) надати інформацію, чи здійснювався БУВР контроль за виконанням порушниками комісійних рекомендацій; 5) надати інформацію, чи наділене БУВР правами звернення у природоохоронні, екологічні та правоохоронні органи з приводу виявлених порушень Закону під час обстежень меліоративних каналів (згідно наданих актів); 6) чи скеровувались керівництвом БУВР звернення у інші природоохоронні, екологічні та правоохоронні органи з приводу виявлених порушень природоохоронного законодавства під час проведення обстежень та складання згаданих Актів та причини, через які такі звернення не надсилались, стягнути з відповідача на його користь судові витрати, понесені ним, як позивачем, у зв`язку з розглядом даної справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року задоволено позов частково. Визнано протиправними дії Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України щодо ненадання відповіді на пункти 3-6 журналістського запиту ОСОБА_1 від 02.08.2020. Зобов`язано Басейнове управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України надати відповіді на пункти 3-6 журналістського запиту ОСОБА_1 від 02.08.2020 відповідно до вимог чинного законодавства. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 420 грн. 40 к. судових витрат.

ОСОБА_1 06.10.2020 (вх.№50947) подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №380/6545/20 за позовом ОСОБА_1 до Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погодившись із ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення скасувати та ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, яким заву задовольнити, стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10000 тис. гривень. Вказує, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката до суду були надані письмові докази, а саме свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про правову допомогу від 01.07.2020 року, додаткова угода №1 від 01.07.2020 року, відповідно до якої за домовленістю сторін був встановлений розмір оплати послуг адвоката в сумі 5 000 тисяч грн., ордер від 01.07.2020 року, квитанція від 13.07.2020 року про оплату професійної правничої допомоги, детальний опис наданих послуг з вказанням витрат адвоката, акт передачі-приймання фактично наданих послуг на суму 5 000 тисяч грн. з врахуванням того, що справа розглядалась в порядку спрощеного письмового провадження, тобто суду надано всі документи, передбачені вказаним вище переліком.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України, встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Приписами частини 1 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що позивач не вказав в чому полягала правнича допомога, та не навів розрахунку понесених витрат, а сума витрат в 3000 грн. не може братися до уваги, оскільки предметом розгляду можуть бути лише реальні та підтверджені відповідними розрахунками витрати.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року, суд вирішив питання відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката і судового збору.

Питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви вирішено Львівський окружним адміністративним судом в рішенні від 25.09.2020 пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до частини третьої статті 139 КАС України шляхом стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань в користь позивача 420 грн. 40 коп.

Питання відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката вирішувалося на підставі поданих позивачем до позовної заяви доказів: ордеру на надання правничої правової допомоги адвокатом І.М. Ганич та квитанції від 13.08.2020 №RC_QSI3U5NTZS2VNOPBN8YZ про сплату ОСОБА_1 ОСОБА_2 4 974 грн з призначенням платежу: «оплата правової допомоги».

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 містить висновок суду про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки наявність у матеріалах справи ордеру на надання правничої правової допомоги адвокатом І.М. Ганич та квитанції від 13.08.2020 №RC_QSI3U5NTZS2VNOPBN8YZ про сплату ОСОБА_1 ОСОБА_2 4 974 грн. з призначенням платежу: «оплата правової допомоги» не є доказами понесених позивачем витрат на правову допомогу у даній справі.

Інші докази позивачем при зверненні до суду з позовом не подавалися.

Докази у вигляді договору про надання правової допомоги від 01.07.2020, додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 01.07.2020, детальний опис наданих послуг з правничої правової допомоги від 02.10.2020 та акт про прийняття-передачі наданих від 02.10.2020 були подані ОСОБА_1 вже після отримання позивачем 02.10.2020 копії судового рішення і після ознайомлення його 02.10.2020 (на підставі заяви від 30.09.2020 вх.№8660ел) з матеріалами справи.

Подаючи вказані документи та заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності підстав для його ухвалення, ОСОБА_1 фактично просить здійснити переоцінку наявних у справі доказів на момент прийняття судом 25.09.2020 рішення, зокрема в частині відмови у задоволенні відшкодування витрат на правову допомогу.

Крім цього, у заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, однак не враховує, що позов судом задоволено частково.

Також, сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., яку заявник просить стягнути з відповідача, не збігається з сумою, зазначеною у квитанції від 13.08.2020 №RC_QSI3U5NTZS2VNOPBN8YZ про сплату ОСОБА_1 ОСОБА_2 4 974 грн.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішенням у справі №380/6545/20 судом першої інстанції вирішено усі позовні вимоги та питання про судові витрати, відповідно відсутні правові підстави для прийняття додаткового рішення у справі, судом першої інстанції дотримано норм процесуального законодавства та вірно встановлено обставини, які мають значення для прийняття рішення щодо судових витрат у справі, а тому немає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 252, 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі №380/6545/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

О.М. Довгополов