Справа № 280/9045/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 січня 2021 року о/об 17 год. 20 хв.Справа № 280/9045/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькійобласті (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі - відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24.11.2020 за №Ф-30817-13.

У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю. 07.07.2017 позвач вступив на посаду Голови правління ОСББ «ОДЕСЬКА,5» та був звільнений з роботи з 10.09.2020. За період роботи на посаді Голови правління ОСББ «ОДЕСЬКА,5» роботодавець сплачував за позивача єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування, що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу Форма ОК-5. За 2017 рік позивачем була отримана зарплата у сумі 22558,15 грн., у 2018 році - 76759,01 грн., у 2019 році - 67558,57 грн. У 2017-2018 роках позивач у вільний від основної роботи час здійснював адвокатську діяльність та на підставі п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`якове державне соціальне страхування» сплачував єдиний внесок відповідно до фактично нарахованих сум винагороди за цивільно-правовими договорами. За 2017 рік було сплачено 1849,92 грн. (квитанція 0.0..1 від 22.11.2018, у Формі ОК-5 не відображено), за 2018 рік - 3674,00 грн. (квитанція 0.0..1 від 18.01.2019). 03.01.2017 позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид діяльності 69.10. - діяльність у сфері права. Відповідно до пп.4 п.6.7 розділу VІ «Порядку обліку платників податків і зборів», позивач повинен був обліковуватись як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності і на підставі п.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» звільнений від сплати ЄСВ, як особа, яка отримує пенсію за віком. 11.02.2019 підприємницька діяльність була припинена і позивач знов набув статусу особи, яка проводить незалежну професійну діяльність. У 2019 році у зв`язку з великою завантаженістю на основній роботі Голови правління ОСББ адвокатську діяльність позивач не здійснював і доходу від неї не отримував. 01.12.2020 позивач отримав від ГУ ДПС у Запорізької області Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24.11.2020 за №Ф-30817-13 на суму 10746,75 грн., в тому числі недоїмка 9144,68 грн., штраф 369,99 грн., пеня 1232,08 грн. За який період нарахована недоїмка у Вимозі не зазначено. Жодних повідомлень про наявність боргу протягом 2018-2020 років позивач не отримував. Позивач вважає оскаржувану Вимогу протиправною.

Позивач позовну заяву підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно даних інформаційної системи «Податковий блок» ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат) з 17.01.2017 та здійснює діяльність на загальній системі оподаткування за КВЕД: 69.10 - «Діяльність у сфері права». 03.01.2017 ОСОБА_1 зареєстрований як платник єдиного соціального внеску, перебуває на обліку в 828 - ГУ ДПС у Запорізькій області. Попередня реєстрація ОСОБА_1 була з 28.01.1994 по 11.02.2019, пенсіонер за віком з 06.10.2015. На день подання до суду відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 знаходиться на обліку у ГУ ДПС у Запорізькій області у «0» стані - «ПЛАТНИК ПОДАТКІВ ЗА ОСНОВНИМ МІСЦЕМ ОБЛІКУ». З 01.01.2018 по 19.10.2020 встановлено наступні щомісячні суми сплати єдиного соціального внеску в залежності від розміру мінімальної суми заробітної плати: у 2018 році - 819,06 грн. (3723,00 грн. х 22%), у 2019 році - 918,06 грн. (4173,00 грн. х 22%), у 2020 році -1039,06 грн. (4723,00 грн х 22% - січень - серпень, 5000,00 х 22% - вересень - місяць; березень, квітень, травень 2020 року - канікули у зв`язку з карантином по «соvіd-19». Станом на 01.01.2019 заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску складала 1849,97 грн. 28.02.2019 позивачем сплачено 7374,67 грн. Нараховано протягом 2019 року: 12.07.2019 - 2865,72 грн. згідно наданого Звіту по ЄСВ за 2018 рік (по строку 01.05.2019); 21.10.2019 - 2754,18 грн. за 3 квартал 2019 року (квартальна сума нарахованого єдиного соціального внеску 4173,00 грн. х 22% х 3 місяці), 24.11.2019 - в автоматичному режимі здійснено нарахування штрафної санкції та пені у сумі 1601,17 грн. згідно Рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 07.10.2019, одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1% суми недоплати за кожний день прострочення платежу, пеню за несвоєчасну сплату нараховано з 04.05.2017 по 28.02.2019. 20.01.2020 - 2754,18 грн. за 4 квартал 2019 року, 21.04.2020 - 2078,12 грн. за 1 квартал 2020 року (сума нарахованого єдиного соціального внеску за січень та лютий, 4723,00 грн. х 22% х 2 місяці), 20.07.2020 - 1039,06 грн. за 2 квартал 2020 року (за червень місяць), березень, квітень, травень 2020 року - канікули у зв`язку з карантином по «соvіd-19». 19.10.2020 - 3178,12 грн. за 3 квартал 2020 року (квартальна сума нарахованого єдиного соціального внеску 4723,00 грн. х 22% х 2 місяці, 5000 грн. х 1 місяць). Враховуючи вищевикладене, у інтегрованій картці платника інформаційної системи «Податковий блок» ОСОБА_1 як фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю станом на 19.10.2020 нараховано до сплати єдиного соціального внеску у сумі 10746,75 грн. Сума боргу, зазначена у Вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 24.11.2020 за №Ф-30817-13 нарахована за період з 21.10.2019 по 31.10.2020. Таким чином загальна сума заборгованості з єдиного соціального внеску на момент надання відповіді у інтегрованій картці платника інформаційної системи «Податковий блок» складає 10746,75 грн.

Відповідач проти прозову заперечував.

Ухвалою судді від 14.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 11.01.2021.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 24.11.2020 за №Ф-30817-13 ГУ ДПС у Запорізькій області вимагається від позивача сплатити борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 10746 грн. 75 коп., з яких: 9144 грн. 68 коп. - недоїмка; 369 грн. 99 коп. - штраф; 1232 грн. 08 коп. - пеня, який виник станом на 31.10.2020, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с.7).

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно позивача містяться записи: від 03.01.2017 про державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця; від 11.02.2019 про припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності (а.с.21).

Позивачем надано до суду: копію трудової книжки, згідно з якою позивач з 07.07.2017 по 10.09.2020 працював головою ОСББ «ОДЕСЬКА,5» (а.с.13); копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2 від 28.01.1994, згідно з яким ОСОБА_1 на підставі Рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Запорізької області від 27.01.1994 за №1 має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.12); копію Пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 19.10.2015 (а.с.17); Індивідуальні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України по ОСОБА_1 , зокрема, з 2017 по вересень 2020 року (а.с.8-10).

Відповідачем надано до суду інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 , в якій зазначена заборгованість позивача по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.30-31).

За інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України адвокатська діяльність позивачем з 2017 року по жовтень 2020 року не зупинялась (а.с.20).

Вирішуючи спір по суті, суд, враховуючи викладене вище, виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у 2017-2018 роках здійснював незалежну професійну діяльність (адвокатську діяльність) та сплатив єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: за 2017 рік - 1849,92 грн. (а.с.11); за 2018 рік - 3674,00 грн. (а.с.11).

Відповідно до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 станом на 01.01.2019 за позивачем обліковувалась недоїмка по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 1849,97 грн. Однак, з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 не вбачаються підстави виникнення даної недоїмки у сумі 1849,97 грн.

Також, в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 зазначено про: нарахування 28.02.2019 пені у сумі 1232,08 грн. та штрафної санкції у сумі 369,99 грн. за несвоєчасну сплату платежу по ст.126 Податкового кодексу України з 04.05.2017 по 28.02.2019; сплату 28.02.2019 позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 7374,67 грн.

Отже, сплата позивачем 28.02.2019 суми 7374,67 грн. повинна була вплинути на суму пені 1232,08 грн. та суму штрафної санкції 369,99 грн.

Крім того, в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 зазначено про: нарахування 24.11.2019 пені у сумі 1232,08 грн. та штрафної санкції у сумі 369,99 грн. за несвоєчасну сплату платежу по ст.126 Податкового кодексу України з 04.05.2017 по 11.11.2019.

24.11.2019 пеня у сумі 1232,08 грн. та штрафна санкція у сумі 369,99 грн. нараховані (відповідно до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 ) на підставі Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (Додаток №12).

Додатком №12 до «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої 20.04.2015 наказом Міністерства фінансів України №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 за №469), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, є форма «Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску».

Суд вважає, що позивачу не обґрунтовано: нараховано штраф за ст.126 Податкового кодексу України, оскільки штраф повинен нараховуватись відповідно до приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; нараховано однакові суми пені 1232,08 грн. та суми штрафу 369,99 грн. на різні дати (28.02.2019 та 24.11.2019) за частково однаковий період, який розпочався з 04.05.2017.

На думку суду, наведене свідчить про невірне визначення позивачу суми боргу по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31.10.2020 у Вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 24.11.2020 за №Ф-30817-13.

Доказів отримання позивачем у період з 01.09.2019 по 10.09.2020 доходу від провадження адвокатської діяльності індивідуально, судом не встановлено, відповідач про наявність таких доходів у позивача не зазначав. За цей період (з 01.09.2019 по 10.09.2020) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за позивача сплачувало ОСББ «ОДЕСЬКА,5».

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (набрав чинності 15.08.2012) адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Як зазначено у пп.14.1.195 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, працівник - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено: «1. Платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; … 5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності; …».

З огляду на предмет спору у даній справі, шляхом системного тлумачення наведених норм права, суд вважає за необхідне сформулювати правовий висновок, відповідно до якого особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на якому наполягає відповідач, щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в контролюючих органах і мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Наявність у позивача свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є доказом здійснення адвокатської діяльності та отримання від такої діяльності доходу.

Не змінює вищенаведеного і факт перебування особи на обліку в органах фіскальної служби, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Таким чином, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога (2019-2020 роки), нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

За вказаних обставин, на думку суду, позивач не може мати борг, який виник станом на 31.10.2020, по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 10746 грн. 75 коп., з яких: 9144 грн. 68 коп. - недоїмка; 369 грн. 99 коп. - штраф; 1232 грн. 08 коп. - пеня.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-30817-13 від 24.11.2020 контролюючим органом винесена не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірною і підлягає скасуванню у повному обсязі.

Суд з урахування приписів ч.2 ст.9, п.10 ч.2 ст.245 КАС України для ефективного захисту прав та інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.10.2019.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Запорізької області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, 166; ) про сплату боргу (недоїмки) №Ф-30817-13 від 24.11.2020, якою від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) вимагається сплатити борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 10746 грн. 75 коп., з яких: 9144 грн. 68 коп. - недоїмка; 369 грн. 99 коп. - штраф; 1232 грн. 08 коп. - пеня, який виник станом на 31.10.2020, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, 166; ) № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.10.2019, яким застосовано до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) штраф у сумі 369 грн. 99 коп. та нараховано пені у сумі 1232 грн. 08 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізької області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, 166; ) судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено у повному обсязі 16.01.2021.

Суддя О.О. Прасов