Справа № 280/8448/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 січня 2021 року (о 15 год. 45 хв.)Справа № 280/8448/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не визначення та виплати позивачу пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати відповідача з 19.11.2020 визначити та виплачувати позивачу пенсію відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом (01.01.2004) відповідно до раніше діючого законодавства (як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії), а частину розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності Законом України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - відповідно до цього Закону.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 25 серпня 2013 року отримує пенсію за віком, яка була призначена відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із зниженням пенсійного віку), як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії. Розмір пенсії нараховано за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без врахування того, що позивач є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС. 17.10.2020 позивачем до відповідача надано заяву з проханням розрахувати частину розміру пенсії відповідно до раніше діючого законодавства з заробітної плати, отриманої позивачем за квітень 1987 pоку, місць, в який позивач працював в зоні відчуження Чорнобильської АЕС. У відповіді позивачу було повідомлено, що розраховувати частину розміру пенсії позивача згідно з пунктом 2 статті 27 Закону №1058 є недоцільним, тому що це може призвести до зменшення загального розміру пенсії (розмір пенсії за віком, розрахований на загальних умовах згідно Закону №1058, на даний час, є значно більшим). Позивач вважає, що не визначення частини розміру пенсії зі віком за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 є протиправним. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 27.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 23.12.2020. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

18.12.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 62167), в якому зазначає, що час позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком з 25.08.2013, яка була призначена відповідно до вимог статті 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із зниженням пенсійного віку), як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії. Згідно частини 2 статті 27 Закону № 1058 за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. До відома - максимальний розмір пенсії до 01.01.2004 складав - 168,00 грн. і був визначений наступним чином: 50 грн. х 3 х 1,12 = 168 грн., де 50 грн. - мінімальна пенсія за віком на дату набрання чинності Закону №1058, 3 - обмеження трьома мінімальними розмірами пенсій, яке передбачено статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а 1,12 - підвищення розміру пенсії відповідно до рішення Кабінету Міністрів України з 01.01.2004. Отже, розрахувати частину розміру пенсії позивача згідно з пунктом 2 статті 27 Закону №1058 є недоцільним, тому що це може призвести до зменшення загального розміру пенсії (розмір пенсії за віком, розрахований на загальних умовах згідно Закону № 1058, на даний час, є значно більшим). Отже, пенсія позивачу виплачується в повній мірі та відповідно до діючого законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком з 25.08.2013, яка призначена відповідно до вимог статті 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із зниженням пенсійного віку), як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_1 розрахована наступним чином.

01.10.2017 пенсії, які позначені згідно з Законом України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), були перераховані відповідно до вимог Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148), яким передбачено, зокрема: забезпечення єдиних принципів обчислення пенсій та усунення різниці в розмірах пенсій, призначених у різні роки; зміна (зменшення) величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 до 1.

З 01.10.2017 позивачу здійснено відповідний перерахунок пенсії за віком, зокрема, з урахуванням зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 до 1.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (далі - Постанова №251) у 2020 році перерахунок пенсій здійснюється з 01.05.2020 згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 стані 42 Закону №1058, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (далі - Постанова №124) із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески та який враховано для обчислення пенсій з 01.05.2020 становив - 4888,83 грн. (4404,35 грн. х 1,11 = 4888,83 грн., де: 4404,35 грн. - показник середньої заробітної плати для обчислення пенсій, який застосовувався під час перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 статті 42 Закону №105 з 01.03.2019, а 1,11 - встановлений коефіцієнт збільшення заробітної плати з 01.05.2020).

Пунктом 3 Постанови №251 установлено, що з 1 травня 2020 року в разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсії за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону №1058 з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 зазначеного Закону (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років), не досягає 2100 гривень, таким особам надається доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Таким чином, відповідачем з 01.05.2020 було проведено щорічний перерахунок (індексацію) пенсій громадян, згідно вимог частини 2 статті 42 Закону №1058.

Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 за віком, після перерахунку з 01.05.2020, збільшився на 100 грн. та становить - 2100 грн. (до перерахунку розмір пенсії становив - 2000 грн.).

Згідно пункту 4 Постанови №124 (із змінами) перерахунок пенсій (індексація), починаючи з 2021 року, проводиться щороку з 1 березня.

Так, пенсія за віком ОСОБА_1 станом на 01.10.2020 розрахована наступним чином.

Страховий (трудовий) стаж складає - 36 років 4 місяця 17 днів (436 місяців), що відповідає коефіцієнту страхового стажу - 0,36333. В страховий стаж включено всі періоди роботи по 31.12.2018 відповідно до наданих документів.

Пенсія ОСОБА_1 обчислена із заробітної плати 3244,23 грн. (середня заробітна плата для обчислення пенсій з 01.05.2020 - 4888,83 грн. х 0,66360 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати), визначеної за найвигіднішій період 60 календарних місяців підряд з 01.02.1987 по 31.01.1992 та за весь період роботи після 01.07.2000 по 31.10.2013 року, згідно вимог діючого законодавства (заробітна плата саме за квітень 1987 року врахована для обчислення пенсії (індивідуального коефіцієнту заробітної плати).

Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.10.2020 складає - 2100,00 грн., де: 1178,73 грн. - основний розмір пенсії за віком (3244,23 грн. х 0,36333); 10,74 грн. - доплата за понаднормовий стаж (за 1 рік) (1 % х 1074,00 грн., де 1074 грн. - мінімальна пенсія (прожитковий мінімум) станом на 01.01.2016, як працюючому); 170782 грн. - додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2) (підпункт 2 пункту 13 Постанови №1210); 351,71 - доплата до мінімальної пенсійної виплати (станом на 01.10.2020 - 1712 грн.); 388,00 - доплата до 2100 грн. (пункт 3 Постанови № 251 - з 01.05.2020). Загальний розмір пенсії - 2100,00 грн.

17.10.2020 (вх. ПФУ від 19.10.2020) позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив розрахувати частину розміру пенсії відповідно до раніше діючого законодавства із заробітної плати, отриманої за квітень 1987 року, у місяць в який працював в зоні відчуження ЧАЕС.

Листом від 21.10.2020 № 9512-9513/В-02/8-0800/20 відповідачем надано відповідь, якою повідомлено позивача, що згідно частини 2 статті 27 Закону №1058 частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Так, максимальний розмір пенсії до 01.01.2004 складав - 168,00 грн. і був визначений наступним чином: 50 грн. х 3 х 1,12 = 168 грн., де 50 грн. - мінімальна пенсія за віком на дату набрання чинності Закону №1058, 3 - обмеження трьома мінімальними розмірами пенсій, яке передбачено статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а 1,12 - підвищення розміру пенсії відповідно до рішення Кабінету Міністрів України з 01.01.2004. Таким чином, розраховувати частину розміру пенсії позивача згідно з пунктом 2 статті 27 Закону №1058 є недоцільним, тому що це може призвести до зменшення загального розміру пенсії позивача (розмір пенсії за віком позивача, розрахований на загальних умовах згідно Закону №1058, на даний час, є значно більшим).

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року (далі - Закон № 796-XII), визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Частиною другою статті 27 Закону № 1058-IV визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

У листі № 9512-9513/В-02/В-0800/20 від 21.10.2020, ГУ ПФУ в Запорізькій області зазначено, що максимальний розмір пенсії до 01.01.2004 складав - 168,00 грн. і був визначений наступним чином: 50 грн. х 3 х 1.12 = 168 грн., де 50 грн. - мінімальна пенсія за віком на дату набрання чинності Закону №1058, 3 - обмеження трьома мінімальними розмірами пенсій, яке передбачено статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а 1,12 - підвищення розміру пенсії відповідно до рішення Кабінету Міністрів України з 01.01.2004.

З аналізу наведених норм права суд дійшов висновку, що особі надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Таким чином, суд вважає, що при перерахунку пенсії позивачу, період страхового стажу для визначення розміру пенсії може бути визначений за вибором особи, яка звернулась за пенсією.

Отже, аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та відповідно здійснив своє воєвиявлення на це, шляхом подання до відповідача відповідної заяви.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у проведені обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, суд зауважує, що відповідачем було повідомлено позивача про недоцільність розрахунку його пенсії згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та повідомлено про можливе зменшення загального розміру пенсії.

Окрім того, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача не відповідає встановленим обставинам, оскільки органом Пенсійного фонду заяву ОСОБА_1 від 17.10.2020 (вх. ПФУ від 19.10.2020) було розглянуто. Оскільки позивачем бездіяльності допущено не було, то у даному випадку протиправними є дії позивача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком з урахуванням частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо дати, з якої Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повинно здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Із заявою щодо обчислення пенсії з врахуванням частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся 19.10.2020 (вх. ПФУ), а тому перерахунок пенсії необхідно проводити з 01.11.2020.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_2 Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач в силу приписів статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення ним інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні обчислення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: визначити частину розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом (01.01.2004) відповідно до раніше діючого законодавства, а частину розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - відповідно до цього Закону, з 01.11.2020.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18.01.2021.

Суддя Ю.В. Калашник