Справа № 420/6514/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2021 р. м.ОдесаСправа № 420/6514/19
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів - Джабурії О.В.,
Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського оружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання привести самочинно збудований об`єкт будівництва у відповідність до технічного паспорту,
В С Т А Н О В И Л А :
05 листопада 2019 року управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом щодо зобов`язання ОСОБА_1 привести самочинно збудований об`єкт будівництва - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до технічного паспорту від 20.01.2014.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, управління ДАБК подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав правову оцінку встановленому у ході проведення позапланової перевірки факту самовільного виконання відповідачем будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_1 " під салон краси з розширенням шляхом улаштування додаткових приміщень. Вказані приміщення відсутні у технічному паспорті на спірне нежитлове приміщення від 20.01.2014, тобто на дату його придбання позивачем. Доказів наявності дозволу на прибудову, проекту, або відведення земельної ділянки, що відведена для будівництва, відповідачем не надано. Отже, наявні ознаки проведення відповідачем самочинної реконструкції приміщення, що за відсутності обставин добровільного усунення відповідачем виявлених порушень, має наслідком задоволення позову щодо знесення об`єкту самочинного будівництва.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року залишено без змін.

22 грудня 2020 року від відповідача до суду надійшла заява про ухвалення додаткової постанови про стягнення з позивача на її користь судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1 зазначила, що здійснила оплату правової допомоги адвоката, яка відповідно до ст. 132 КАС України є судовими витратами, що відповідно до ст. 139 КАС України підлягали стягненню з позивача на її користь. Зазначені витрати документально підтверджені: договором №5 від 18.11.2019, додатком №3 від 21.09.2020, рахунком №2 від 21.09.2020, меморіальним ордером №О5583_0002 від 22.09.2020 (підтвердження оплати), актом наданих послуг №1 від 28.09.2020, та долучені до матеріалів справи з відзивом на апеляційну скаргу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи заяви, матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Незважаючи на те, що відповідачем у даній справі виступала фізична особа та позов було подано суб`єктом владних повноважень, судова колегія вважає за можливе застосувати ч. 1 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу ОСОБА_1 , оскільки фактично дії управління ДАБК ОМР стали підставою таких витрат та відповідачем доведено їх безпідставність.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Матеріалами справи підтверджено своєчасність звернення відповідача до суду апеляційної інстанції із заявою про вирішення питання про судові витрати (при подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також заяви від 22.12.2020).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі Закон України № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України № 5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами тощо.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

За положеннями статті Закону України № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судова колегія звертає увагу, що наявний в матеріалах справи договір №5 про надання правової (правничої) допомоги від 18.11.2020 містить наступні положення (т.2, а.с.133-140).

Відповідно до п. 1.1 Договору адвокатське об`єднання «Сергєєв, Боярський і партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову) допомогу в обсязі та на умовах передбачених даним договором, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти послуги та оплатити винагороду в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором та відшкодувати витрати Адвокатського об`єднання, понесені ним при виконанні умов цього договору

Відповідно до п. 5.1 Договору вартість послуг Адвокатського об`єднання визначається, як сума гонорарів Адвокатського об`єднання за надані послуги та витрат, понесених Адвокатським об`єднанням у зв`язку з наданням послуг. Гонорари за послуги Адвокатського об`єднання розраховуються, як правило, шляхом множення погодинної ставки співробітників Адвокатського об`єднання, залучених до виконання доручення Клієнта, на кількість годин, витрачених співробітниками Адвокатського об`єднання для виконання доручення.

Погодинні ставки (тарифи) співробітників Адвокатського об`єднання: адвоката складають:-1500,00 грн, помічника адвоката:- 500,00 грн.

Відповідно до п. 5.2 Договору з метою визначення суми гонорарів, Адвокатське об`єднання веде облік часу, витраченого на надання послуг, при цьому мінімальною одиницею обліку вважається одна шоста частина години. Гонорари підлягають нарахуванню за будь-яку роботу, яка здійснюється співробітниками Адвокатського об`єднання в інтересах клієнта в зв`язку з наданням послуг, включаючи, але не обмежуючись, наступним: вивчення та аналіз документів; підготовка документів; участь у переговорах, проведення зустрічей, відрядження, телефонні переговори з клієнтом та/або його уповноваженими представниками, а також іншими особами у зв`язку з наданням послуг.

Відповідно до п. 6.1 Договору акти, які направляються клієнту, мають містити наступну інформацію: а) дату надання послуг; б) опис кожної послуги; в) кількість годин, витрачених на надання послуг; г) суму витрат, понесених у зв`язку з наданням послуг.

Згідно з положеннями Додаткової угоди №3 від 21.09.2020 Адвокатське об`єднання надає ОСОБА_1 послуги з супроводу справи №420/6514/19 в П`ятому апеляційному адміністративному суді.

Зазначено, що гонорар за даною додатковою угодою, з урахуванням складності справи, її важливості та терміновості для клієнта, витраченого адвокатами часу, розумності та інших чинників становить 10 000,00 грн (т.2, а.с. 141).

Вказану суму виставлено ОСОБА_1 рахунком №2 від 21.09.2020 (т.2, а.с. 142).

При цьому оплата підтверджується меморіальним ордером №О5583_0002 від 22.09.2020 (т.2, а.с. 143).

Акт наданих послуг №1 від 28.09.2020 свідчить, що в період з 14.09.2020 по 28.09.2020 Адвокатське об`єднання надало ОСОБА_1 послуги, згідно з договором про надання правової допомоги №5 від 18.11.2019 на суму 10000,00 грн, а саме підготування та складання відзиву на апеляційну скаргу управління ДАБК ОМР по справі №420/6514/19, що включає в себе:

- ознайомлення з апеляційною скаргою (1 год);

- вивчення та аналіз судової практики (2 год);

- підготування правової позиції (3 год).

Також зазначено, що Адвокатське об`єднання здійснювало представництво інтересів клієнта у судових засіданнях по даній справі 1 год (т.2, а.с. 144).

28 грудня 2020 року управління ДАБК ОМР подало заперечення з обґрунтуваннями щодо відсутності підстав стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, оскільки позивачем не надано до суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Судова колегія звертає увагу, що доводи позивача спростовуються наявним в матеріалах справи договором №5 про надання правової (правничої) допомоги від 18.11.2020 та актом наданих послуг (т.2, а.с.133, 144), які містять визначення вартості години роботи адвоката, а також кількість витрачених годин на надання правничої допомоги.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія зазначає про наявність підстав для задоволення заяви позивача про прийняття додаткової постанови та стягнення з управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн.

Керуючись ст. ст.132, 134, 135, 139, 252, 321, 322, 329 КАС України судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову, якою здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн за рахунок бюджетних асигнувань управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Вербицька Н. В.
Судді Кравченко К.В. Джабурія О.В.