Справа № 947/2011/21
Суддя: Маломуж А. І.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/2011/21
Провадження № 2-а/947/44/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Маломуж А.І.,

за участі секретаря судового засідання - Абухіної Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до особи яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2020 року представник Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовом до особи яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації, яку надалі було уточнено.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.01.2021 року о 21 год. 30 хв., в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для паромного сполучення «Чорноморський рибний порт» під час здійснення огляду тентованого причіпу д/н НОМЕР_1 , який прибув на т/х «CENK M» з республіки Туреччина, було виявлено відповідача, який представився громадянином Сірійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався з приховуванням від проходження паспортного контролю незаконно перетнути державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

15.01.2021 року на підставі п. 14. ст. 20 Закону України „Про Державну прикордонну службу України", ст.ст. 261 - 263 КУпАП стосовно відповідача, який представився як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було застосовано адміністративне затримання на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

15.01.2021 року у відношенні громадянина Сирійської Арабської Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.204 - 1 КУпАП.

16.01.2021 року листом за № 21/331 «Щодо затримання громадян Сирійської Арабської Республіки», повідомлено Посольство Сирійської Арабської Республіки в Україні щодо затримання іноземця, який представився як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та станом на час подання позовної заяви, інформація про встановлення особи відповідача, яка забезпечить її ідентифікацію та документування в Одеському прикордонному загоні відсутня.

У судовому засіданні представник позивача, уточнений позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, також повідомила, що у відповідача був при собі паспорт проте він вже був прострочений, та те, що відповідач надалі буде звертатися за отриманням статусу біженця.

Відповідач у судовому засіданні повідомив, що потрапив в Україну 15.01.2021 року з Турції на кораблі, у нього при собі був закордонний паспорт, повідомив, що їхав до Німеччини та статус біженця не бажає отримувати.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.01.2021 року о 21 год. 30 хв., в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для паромного сполучення «Чорноморський рибний порт» під час здійснення огляду тентованого причіпу д/н НОМЕР_1 , який прибув на т/х «CENK M» з республіки Туреччина, було виявлено відповідача, який представився громадянином Сірійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався з приховуванням від проходження паспортного контролю незаконно перетнути державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні та у подальшому його було затримано у відповідності до вимог ст. 263 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання відповідача від 15.01.2021 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучених речей і документів від 15.01.2021 року.

Дії відповідача кваліфіковані за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Про затримання відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.в.о. начальника Одеського прикордонного закону письмово було проінформовано Посольство Сирійської Арабської Республіки в Україні та Департамент консульської служби МЗС України та направлено запит щодо ідентифікації відповідача. На даний час, відповіді на запит про ідентифікацію не отримано.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Тобто вказані відносини, є матеріально-правовими, а тому мають регулюватися не тільки КАС України, а й нормами матеріального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, такого заходу як:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

За правилами ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частина 13 ст.289 КАС України передбачає, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110 (далі Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі пункт тимчасового перебування) є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, зокрема:

- стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України;

- стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

На виконання абз.3 п.3 розд. IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VІ (далі Закон №3773) та Типового положення, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі Інструкція № 141).

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, що затримані в установленому законодавством порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що позов про затримання іноземця або особи без громадянства, в тому числі і про продовження строку затримання, може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Таким чином, суд звертає є увагу, що затримання іноземця або особи без громадянства та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливо також з метою ідентифікації, однак з обов`язковим забезпеченням примусового видворення з України.

Як вбачається з матеріалів справи, Одеський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України позов про примусове видворення відповідача до суду не подавали.

Як встановлено судом та не спростовано представником позивача, відповідача можливо ідентифікувати, так як суду був наданий оригінал закордонного паспорта, який було вилучено у відповідача за строком дії до 17.12.2020 року.

З наданих матеріалів справи та з самих пояснень відповідача вбачається, що відповідач не подавав заяву про надання йому статусу біженця

Крім того, матеріали справи не містять відомостей щодо поданого у встановленому законом порядку позову про примусове видворення відповідача, що унеможливлює застосування заходів, визначених частиною першою статті 289 КАС.

Тобто Одеським прикордонним загоном Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України порушені вищенаведені норми та необґрунтовано подано позов про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації, адже єдиною підставою позову є ідентифікація затриманого без примусового видворення з України.

Матеріали справи також не містять доказів того, що позивачем було оповіщено Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги та запропоновано відповідачу безоплатну правову допомогу, чим порушені права відповідача на гарантовану правову допомогу. Вимогами пункту 9 Інструкції № 353/271/150 визначено, що у кожному випадку затримання іноземця більше ніж на три години щодо його примусового повернення або з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення невідкладно інформується регіональний Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги. (Постанова КАС/ВС від 15.10.2019 року у справі № 363/1103/19)

Затримання здійснене з порушенням процедури, передбаченої законодавством України. Якщо затримання не може бути визнано судом законним, іноземець або особа без громадянства не підлягає розміщенню в ПТПІ ДМС України та, у відповідності до положень ч. 4 ст. 5 Конвенції з прав людини, підлягає звільненню.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При прийнятті рішення, судом також враховано ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до п.113 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» заява №22414/93, будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 п.1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виправдано, тільки поки розглядається питання про висилку. Якщо ця процедура не здійснюється з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим відповідно до статті 5 п.1 (f).

Слід відмітити, що застосовуючи норми національного законодавства, які дають підстави для затримання іноземця чи особи без громадянства та поміщення її в ПТПІ, органам ДМС України слід враховувати, що перебування особи в ПТПІ розцінюється як обмеження волі особи. Тому таке обмеження повинно бути підставним, переслідувати передбачену законом мету (ідентифікація особи та забезпечення примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню, або з метою ідентифікації та забезпечення передачі іноземців чи осіб без громадянства відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява необґрунтована та недоведена належними та допустимими доказами, а тому у її задоволені слід вдмовити.

Керуючись ст. ст.12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до особи яка представилась як громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, встановленому ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Повний текст виготовлений 19.01.2021 року.

Суддя Маломуж А. І.