Справа № 400/5421/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 січня 2021 р. справа № 400/5421/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянувши позовну заяву

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

третя особаУправління Державної казначейської служби України в Миколаївській області, пр. Центральний, 141-В, м. Миколаїв, 54055

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач), за участю третьої особи: Управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 8 685,0 грн.;

- зобов`язати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області подання про повернення суми сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 8 658,0 грн.

Ухвалою від 01.12.2020 року позовну заяву залишено без руху, в зв`язку з її невідповідністю вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) оскільки:

1) позивачем не наведені докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги;

2) в позовній заяві позивачем не зазначено, на стороні позивача або відповідача залучається до участі у справі третя особа - Управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області;

3) позивачем не додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску;

4) позивачем не додано до позовної заяви належний документ про сплату судового збору;

5) позивачем не додано копію позовної заяви з додатками для третьої особи;

6) позивачем не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб).

15.12.2020 року на виконання вимог зазначеної ухвали позивач подав адміністративний позов, в якому просить поновити строк звернення до суду, оскільки йому стало відомо про порушення його прав у травні 2020 року та він перебував на лікуванні. Також, позивач вказав, що вже неодноразово звертався до суду з позовом, однак суд залишав позовні заяви без руху.

Суд звертає увагу, що вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у заяві про поновлення строку звернення до суду причин, підтверджених відповідними засобами доказування та доданими до них матеріалами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Крім того, у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Як вбачається з позову, позивач оскаржує відмову відповідача щодо повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 8 685,0 грн. на своє усне звернення, з підстав того, що житло ним придбано вперше та він є інвалідом ІІ групи.

Так, 05.12.2019 року позивач придбав квартиру та того ж дня ним сплачено збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % від вартості нерухомого майна згідно квитанції № 0003404, що додана до позову.

Суд зазначає, що строк звернення до суду обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таке формулювання, як "особа повинна дізнатись" дозволяє стверджувати, що законодавцем на позивача покладено обов`язок бути обізнаним про свої права, проявляти розумну зацікавленість в їх стані, що в свою чергу дозволяє своєчасно дізнаватись про їх порушення, у випадках, які знаходяться в межах можливостей позивача і, відповідно, своєчасно звертатись за їх захистом.

Позивач наголошує, що йому стало відомо про порушення його прав в травні 2020 року.

Разом з цим, позивач сплатив збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 05.12.2019 року, а тому, враховуючи правову презумпцію знання законодавства, суд обчислює строк звернення до суду з 05.12.2019 року.

Водночас, згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення № 1774, позивач в період з 31.08.2020 року до 17.09.2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні.

Таким чином, за виключенням періоду з 31.08.2020 року до 17.09.2020 року, протягом якого позивач хворів, з моменту сплати збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 05.12.2019 року до подання позову до суду минуло більше 10 місяців.

Таким чином, із змісту матеріалів справи та заяви про поновлення строку звернення до суду не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду з позовом в період до 31.08.2020 року та після 17.09.2020 року в межах шестимісячного строку на оскарження дій відповідача.

Посилання позивача на неодноразове звернення до суду як підставу пропуску строку, суд не приймає до уваги, оскільки, як встановлено судом і у справі № 473/2237/20, і у справі № 400/4799/20, позивач не усунув недоліків позову в строк, встановлений судом.

До того ж повернення адміністративного позову та повторне звернення до суду не зупиняє шестимісячного процесуального строку на оскарження рішення, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду у строк, встановлений ст. 122 КАС України, є неповажними.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищезазначеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

2. Позовну заяву і додані до неї матеріали повернути.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

5. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя А. О. Мороз