Справа № 140/15359/20
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/15359/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Виконавчий комітет Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася з позовом до Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (Комісія, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Виконавчий комітет Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 21 травня 2020 року щодо перерахування розміру грошової компенсації ОСОБА_1 (а.с.16-20).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що є членом сім`ї (матір`ю) загиблого ОСОБА_2 з числа військовослужбовців Збройних сил України, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення. З 04 квітня 2019 року перебуває на квартирному обліку на отримання державного житла; на житлову компенсацію претендує як заявник III категорії.

Позивач зазначила, що рішенням Комісії від 13 січня 2020 року перераховано грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення як члену сім`ї загиблого в розмірі 885890,93 грн. Однак у зв`язку із внесенням постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2020 року №353 змін до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №719 (далі - Порядок №719), та зміною складових формули, за якою розраховується грошова компенсація, 21 травня 2020 року Комісією прийнято рішення про перерахунок розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення членові сім`ї загиблого та визначено її у розмірі 114021,98 грн.

ОСОБА_1 вважає таке рішення відповідача незаконним та необґрунтованим. З цього приводу вказала, що відповідно до абзацу сьомого пункту 6 Порядку №719 до повноважень Комісії належить перегляд своїх рішень про призначення грошової компенсації лише за нововиявленими обставинами (у разі зміни у складі сім`ї, зміни показників опосередкованої вартості спорудження житла тощо). Разом з тим, зміна чинного законодавства не є нововиявленими обставинами. Крім того, позивач наголосила, що перегляд попереднього рішення від 13 січня 2020 року на підставі зміни законодавства суперечить приписам статті 58 Конституції України, оскільки закон, який звужує права чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи на підставі наявних у ній матеріалів відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги вважає безпідставними (а.с.31-35). В обґрунтування цієї позиції вказав, що позивач є членом сім`ї (III категорія, батьки особи, яка загинула) загиблого ОСОБА_2 з числа військовослужбовців Збройних сил України, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення. 13 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про розгляд питання призначення грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення як члену сім`ї загиблого ветерана війни. За результатами розгляду матеріалів справи позивача Комісією 21 травня 2019 року прийнято рішення про призначення їй грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в розмірі 834943,95 грн. У зв`язку зі зміною опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла по Волинській області (станом на 01 жовтня 2019 року) та зважаючи на те, що призначена ОСОБА_1 грошова компенсація не була зарахована на її рахунок, рішенням Комісії від 13 січня 2020 року позивачу перераховано розмір грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення та визначено її в розмірі 885890,93 грн.

Відповідач також зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2020 року №353 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №719, зокрема, до пункту 20, та змінено складові формули, за якою розраховується розмір грошової компенсації. Формулу доповнено такою складовою як Вп - жила площа, яка перебуває у власності заявника (членів його сім`ї, які включені в розрахунок грошової компенсації), яка підлягає відніманню при визначенні розміру грошової компенсації.

Відповідач вважає, що оскільки на дату набрання чинності зазначеною постановою Уряду ОСОБА_1 грошова компенсація не була виплачена, тому враховуючи зміни до Порядку №719, розмір грошової компенсації перераховано за новою формулою з урахуванням жилої площі, яка перебуває у власності заявника (членів його сім`ї, які включені в розрахунок грошової компенсації). Приймаючи 21 травня 2020 року рішення про перерахування позивачу розміру грошової компенсації, Комісія керувалась пунктом 20 Порядку №719, при цьому виходила з того, що ОСОБА_1 володіє правом власності на нерухоме майно загальною жилою площею 42,58 кв.м. Грошова компенсація розрахована у такий спосіб: ((13,65 х 1) - 42,58 + 35,22 х 12085,00 х 1,5 (де 13,65 кв.м - жила площа за нормою на заявника; 35,22 кв.м - загальна площа за нормою на сім`ю заявника; 6,29 кв.м - норма забезпечення; 12085,00 грн - опосередкована вартість 1 кв.м житла; 1,5 - коефіцієнт збільшення опосередкованої вартості 1 кв.м загальної площі житла). Загальна сума грошової компенсації за новою формулою становить 114 021,98 грн.

З наведених підстав відповідач вважає спірне рішення правомірним та обґрунтованим, тому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У запереченні на відзив (відповіді на відзив) позивач не погоджується з доводами відзиву, наголосивши, що у даному випадку нова редакція пункту 20 Порядку №719 не пом`якшує та не скасовує відповідальність особи, а навпаки погіршує становище заявника (відповідно до попередньої редакції розмір грошової компенсації становив 885890,93 грн, а відповідно до нової редакції - 114021,98 грн), а тому не може застосовуватися до правовідносин між сторонами, оскільки в іншому випадку такий підхід суперечитиме Конституції України та принципу правової визначеності (а.с.44-45).

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Від третьої особи пояснення щодо позову у встановлений судом строк не надходили.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є членом сім`ї (матір`ю) загиблого ОСОБА_2 з числа військовослужбовців Збройних сил України, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення. Позивач на квартирному обліку для отримання державного житла на позачерговій черзі перебуває з 04 квітня 2019 року; житло/грошова компенсація за рахунок бюджетних коштів їй раніше не надавались. Вказані обставини не є спірними, сторонами не заперечуються та обґрунтованого сумніву у суду не викликають.

Як слідує з відзиву (а.с.32), 13 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про розгляд питання про призначення грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення як члену сім`ї загиблого ветерана війни (ІІІ категорія, батьки особи, яка загинула). Рішенням Комісії від 21 травня 2019 року ОСОБА_1 призначено грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення в розмірі 834943,95 грн.

13 січня 2020 року Комісією було прийняте рішення, відповідно до якого позивачу перераховано розмір грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення та визначено її у розмірі 885890,93 грн (а.с.7, 42).

21 травня 2020 року Комісія, посилаючись на пункт 20 Порядку №719, у зв`язку із зміною складових формули, за якою розраховується грошова компенсація, прийняла рішення про перерахунок розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення члену сім`ї загиблого ОСОБА_1 та визначено її розмір 114021,98 грн. Тут же зазначено, що відповідно до інформаційної довідки з Державною реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20 травня 2020 року №209537237 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нерухоме майно - житловий будинок жилою площею 39,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20 травня 2020 року №209537237 позивач є власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 (жила площа 13,5 кв.м перебуває у приватній спільній частковій власності 4 осіб); жила площа частки позивача становить 3,38 кв.м. Загальна жила площа, яка перебуває у власності заявниці, становить 42,58 кв.м (а.с.8).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач оскаржила його до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також їх сімей затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №719 (Порядок №719). Цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I-II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які потребують поліпшення житлових умов (далі - одержувач грошової компенсації) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі - квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр).

Згідно з пунктом 5 вказаного Порядку за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, об`єднаних територіальних громад, створених згідно із законом та перспективним планом формування територій громад та визнаних Кабінетом Міністрів України спроможними в порядку, встановленому законом, за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (у разі її створення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю про призначення грошової компенсації (далі - комісія).

Таку Комісію утворено за рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради та його рішенням від 17 квітня 2019 року №263-1 затверджено Положення про комісію щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (зі змінами, надалі - Положення про комісію) (а.с.24-25).

Пунктом 6 Порядку №719 (зі змінами) визначено, що до повноважень Комісії належить: перевірка наявності у особи статусу члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю; визначення категорії особи як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла; перевірка складу сім`ї особи з інвалідністю; перевірка наявності документів про взяття на квартирний облік членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, особи з інвалідністю та членів її сім`ї (для малолітніх за наявності); перевірка факту спільного або роздільного проживання членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, які мають право на грошову компенсацію; прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації; перегляд рішення про призначення грошової компенсації за нововиявленими обставинами (у разі зміни у складі сім`ї, зміни показників опосередкованої вартості спорудження житла тощо); визначення розміру грошової компенсації; перевірка наявності майнових прав на нерухоме майно чи права власності на нерухоме майно членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю, а також всіх членів сім`ї, на яких розраховується грошова компенсація, або відчуження такого майна протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації; перевірка факту про надання раніше одержувачу грошової компенсації житла або виплати грошової компенсації за рахунок коштів субвенції як члену сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або як особі з інвалідністю.

Аналогічні повноваження визначені пунктом 2.1 Положення про комісію.

Відповідно до пункту 2 Порядку №719 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають члени сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції або забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, статус яким надано відповідно до абзаців п`ятого - восьмого пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - члени сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла) і які перебувають на квартирному обліку, за категоріями у такій черговості: 1) категорія I - дружина (чоловік) і малолітні та неповнолітні діти особи, яка загинула (пропала безвісти), померла (в тому числі усиновлені), які проживають разом з матір`ю (батьком); дружина (чоловік), якщо в особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, немає дітей (в тому числі усиновлених); 2) категорія II - малолітні та неповнолітні діти особи, яка загинула (пропала безвісти), померла (в тому числі усиновлені), які на день її смерті проживали окремо від матері (батька), якщо особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, на день смерті розлучена або не розлучена і дружина (чоловік) цієї особи не позбавлена (не позбавлений) батьківських прав; малолітні та неповнолітні діти особи, яка загинула (пропала безвісти), померла; 3) категорія III - батьки особи, яка загинула (пропала безвісти), померла; 4) категорія IV - повнолітні діти, які не мають (не мали) своїх сімей; 5) категорія V - повнолітні діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; 6) категорія VI - повнолітні діти, обоє батьків яких загинули (пропали безвісти), померли; 7) категорія VII - дружина (чоловік) особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, яка (який) на момент загибелі (пропажі безвісти), смерті особи позбавлена (позбавлений) батьківських прав щодо малолітніх та / або неповнолітніх дітей особи, яка загинула (пропала безвісти), померла (у тому числі усиновлених), або не позбавлена (не позбавлений) батьківських прав, але малолітні та/або неповнолітні діти особи, яка загинула (пропала безвісти), померла (у тому числі усиновлені), проживають окремо від дружини (чоловіка).

Пунктом 4 Порядку №719 обумовлено, що грошова компенсація виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії одержувача грошової компенсації для членів сімей осіб, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I-II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція). Грошова компенсація за рахунок коштів субвенції членам сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особам з інвалідністю надається один раз.

Як передбачено пунктом 19 Порядку №719, у разі прийняття рішення про призначення заявнику грошової компенсації Комісія одночасно визначає розмір такої компенсації, виходячи з таких нормативів: 1) за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на кожного члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, за однією категорією з урахуванням особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, у разі, коли він перебував на квартирному обліку разом з членами своєї сім`ї; 2) за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на особу з інвалідністю та кожного члена його сім`ї, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 21 цього Порядку; 3) за нормою 35,22 кв. метра загальної площі на сім`ю особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, за однією категорією або на сім`ю особи з інвалідністю; 4) додатково 10 кв. метрів жилої площі на кожного члена сім`ї заявника, який є особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю (у тому числі з урахуванням заявника); 5) з урахуванням опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла в населеному пункті, в якому заявник перебуває на квартирному обліку на день звернення за грошовою компенсацією і яка визначається Мінрегіоном відповідно до Порядку визначення та застосування показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затвердженого наказом Держбуду від 27 вересня 2005 р. № 174. У разі зміни опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла, визначеної Мінрегіоном після розрахунку комісією розміру грошової компенсації, розмір грошової компенсації підлягає перерахунку комісією без звернення заявника за умови, що на день такої зміни грошова компенсація не виплачена чи виплачена не у повному обсязі. Під час перерахунку грошової компенсації у зв`язку із зміною опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла за заявником зберігається черговість виплати грошової компенсації.

Як вже зазначалося судом, Комісією прийнято рішення від 21 травня 2019 року про призначення ОСОБА_1 - члену сім`ї загиблого (ІІІ категорія, батьки особи, яка загинула) грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в розмірі 834943,95 грн.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 02 грудня 2019 року №286 затверджено показник опосередкованої вартості спорудження житла по Волинській області, розрахований станом на 01 жовтня 2019 року в розмірі 12085,00 грн.

Станом на дату зміни опосередкованої вартості спорудження 1 кв.м загальної площі житла призначена ОСОБА_1 грошова компенсація не була зарахована на її рахунок, тому згідно з пунктом 19 Порядку №719 виникли підстави для проведення перерахунку раніше нарахованої та призначеної грошової компенсації без звернення позивача та рішенням Комісії від 13 січня 2020 року розмір грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення члену сім`ї загиблого ОСОБА_1 перераховано та визначено її в розмірі 885890,93 грн (у відзиві на позов відповідач вказав, що розрахунок грошової компенсації проведено згідно з пунктами 19, 20 Порядку №719 (зі змінами чинним на час прийняття рішення) та наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 02 грудня 2019 року №286).

З цього часу позивач набула право на отримання коштів у такій сумі та мала законні правомірні очікування отримати задекларовану державою компенсацію.

Відповідно до пункту 20 Порядку №719 (в редакції на час прийняття відповідачем рішень від 21 травня 2019 року та 13 січня 2020 року) розмір грошової компенсації (ГK) розраховувався за формулою: ГК = (13,65 х Nс + 35,22 + (10 х Nп)) х Bг х Км + ПЗ, де Nс - кількість членів сім`ї загиблого за однією категорією або кількість членів сім`ї особи з інвалідністю, на яких розраховується грошова компенсація; Nп - кількість членів сім`ї заявника, які є особами з інвалідністю або дітьми з інвалідністю і на яких розраховується грошова компенсація з урахуванням додаткових 10 кв. метрів жилої площі на кожного (у тому числі на заявника); Вг - опосередкована вартість (гривень) 1 кв. метра загальної площі житла для населеного пункту, в якому заявник перебуває на обліку як особа, що потребує поліпшення житлових умов на день звернення за грошовою компенсацією; Км - коефіцієнт збільшення опосередкованої вартості 1 кв. метра загальної площі житла для міст, визначених в абзаці другому підпункту 5 пункту 19 цього Порядку; ПЗ - витрати (гривень), пов`язані з купівлею, оформленням права власності на житло та сплатою передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів).

06 травня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №353 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. №719" (набрала чинності 14 травня 2020 року). Так, зокрема, абзац перший пункту 20 Порядку №719 викладено в такій редакції: "Розмір грошової компенсації (ГK) розраховується за формулою: ГК = ((13,65 х Nс) - Вп + 35,22 + (10 х Nп)) х Bг х Км + ПЗ".

З наведеного слідує, що формулу, за якою розраховується розмір грошової компенсації доповнено такою складовою як Вп - жила площа, яка перебуває у власності заявника (членів його сім`ї, які включені в розрахунок грошової компенсації), яка підлягає відніманню при визначенні розміру грошової компенсації.

Також пункт 20 вказаного Порядку доповнено абзацом такого змісту: "Розмір грошової компенсації підлягає перерахунку у зв`язку із зміною складових формули, за якою розраховується грошова компенсація, якщо грошова компенсація не виплачена чи виплачена не у повному обсязі".

Станом на 14 травня 2020 року (на дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2020 року №353) позивачу грошова компенсація виплачена не була.

Як видно зі змісту спірного рішення відповідача від 21 травня 2020 року, саме у зв`язку із зміною складових формули, за якою розраховується грошова компенсація, позивачу зроблено перерахунок грошової компенсації, що призвело до зменшення її розміру з 885890,93 грн до 114021,98 грн.

Надаючи оцінку рішенню Комісії як акту індивідуальної дії, суд здійснює його перевірку на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема, чи прийняте воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, рішення відповідача критеріям правовірності не відповідає з огляду на таке.

Статтею 17 Конституції України закріплено обов`язок держави забезпечувати соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 22 Основного Закону України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09 вересня 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України в Рішенні від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005, згідно з яким "...конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод - є їх обмеження. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Визнання законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно раніше закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Право на отримання грошової компенсації у розмірі 834943,95 грн за належне для отримання жиле приміщення позивачу встановлено 21 травня 2019 року шляхом прийняття Комісією рішення про призначення такої компенсації та з урахуванням правил, встановлених на час прийняття цього рішення, було перераховано за тією ж формулою у зв`язку із збільшенням опосередкованої вартості 1 кв.метра загальної площі житла.

З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 06 травня 2020 року №353 комісії надано повноваження щодо перегляду рішення про призначення грошової компенсації за нововиявленими обставинами (у разі зміни у складі сім`ї, зміни показників опосередкованої вартості спорудження житла тощо). Ці положення (пункт 6 Порядку№719) кореспондуються за змістом з пунктом 24-1 Порядку, згідно з яким розмір грошової компенсації підлягає перерахунку комісією у разі зміни у складі сім`ї заявника, якому призначено грошову компенсацію (якщо грошова компенсація не виплачена, чи виплачена не в повному обсязі) та з підпунктом 5 пункту 19 Порядку, що надає комісії можливість для перерахунку розміру компенсації у разі зміни опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла (якщо грошова компенсація на день зміни не виплачена чи виплачена у неповному обсязі). Разом з тим, шляхом доповнення пункту 20 Порядку новим абзацом з 14 травня 2020 року комісії дозволено перерахунок за новою формулою розміру грошової компенсації, призначеної до набрання чинності цією постановою, тобто, фактично поширено нову формулу для розрахунку грошової компенсації на правовідносини, які склалися.

Суд звертає увагу, що Порядком №719 на момент призначення позивачу грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у Комісії не було повноважень на перегляд та перерахунок розміру грошової компенсації з підстав зміни складових формули, за якою вона розраховується. Такі зміни у законодавстві відбулися на стадії виконання раніше прийнятого рішення Комісії та ці зміни погіршують становище особи, соціальний захист якої гарантовано державою. А тому, на думку суду, такі зміни не мають впливати на правовідносини між позивачем та відповідачем.

За загальним правилом розпочатий процес реалізації права повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону, що узгоджується з принципом правої визначеності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Нова формула, якою визначається розмір грошової компенсації, з урахуванням наведених вище принципів дії законів у часі, повинна застосовуватися до тих осіб, які звернулися за призначенням грошової компенсації після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2020 року №353, в іншому випадку втручання у майнові права позивача не відповідає принципу пропорційності між загальним та приватним інтересами держави та громадянина.

Невиплата до цього часу ОСОБА_1 призначеної ще у травні 2019 року грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення пов`язана із недостатнім фінансуванням зазначених видатків бюджету. Зменшення призначеної та невиплаченої протягом тривалого часу розміру компенсації зводить нанівець сенс взятих державою зобов`язань.

Частиною першою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд вважає, що перерахунком призначеної ОСОБА_1 21 травня 2019 року грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення із застосуванням нової формули, яка введена новою редакцією абзацу першого пункту 20 Порядку №719, звужено зміст та обсяг соціальних гарантій позивача, а тому рішення відповідача не відповідає принципу пропорційності та юридичної визначеності і не узгоджується із принципом верховенства права. Таким чином, рішення у справі необхідно прийняти на користь позивача, а не відповідача.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просила стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Матеріали справи містять ордер на надання правової допомоги серії ВЛ №064235 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №92 (а.с.9-10).

Разом з тим, слід зауважити, що на підтвердження оплати послуг, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у сумі 5000,00 грн суду не надано документів їх фактичного понесення позивачем, що є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат.

Отже, враховуючи відсутність документального підтвердження фактичних витрат на правничу допомогу у суду відсутні підстави для їх відшкодування позивачу за рахунок відповідача.

Звертаючись до суду, позивач сплатила судовий збір у сумі 841,00 грн, що підтверджується квитанціями від 29 вересня 2020 року №0.0..1, від 09 листопада 2020 року №0.0..1 (а.с.6, 15 зворот), випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.47-48).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, належало сплатити судовий збір у сумі 840,80 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у сумі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Луцької міської ради, оскільки створювана ним Комісія прийняла рішення, що стало підставою звернення до суду з даним позовом, та така Комісія не є юридичною особою.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 19), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Виконавчий комітет Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 19, ідентифікаційний код юридичної особи 04051327) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації від 21 травня 2020 року щодо перерахунку розміру грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення члену сім`ї загиблого ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Луцької міської ради судові витрати у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк