Справа № 360/3439/20
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року справа № 360/3439/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року (повний текст складено 15 жовтня 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/3439/20 (суддя в 1 інстанції - Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області), в якому просила: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії за період з 10.04.2016 по 31.05.2018; 2) зобов`язати відповідача виплатити позивачу заборгованість по пенсії за віком за період з 10.04.2016 по 31.05.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що має статус внутрішньо переміщеної особи, отримує пенсію в порядку, встановленому постановою КМУ від 05.11.2014 № 637.

06.03.2018 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте виплата пенсії почалась лише у червні 2018 року.

Позивач зазначає, що декілька разів зверталась на урядову гарячу лінію та до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з вимогою здійснити пенсійні виплати та роз`яснити їх відсутність. У листах від 16.07.2018 та від 07.02.2019 відповідач повідомив, що виплати з 06.03.2018 по 31.05.2018 виплачені на умовах прийнятого КМУ окремого порядку.

Вважає позицію відповідача незаконною та дискримінаційною, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 360/3439/20 позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості із виплати пенсії за період з 26 березня 2018 року по 31 травня 2018 року; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість із виплати пенсії за період з 26 березня 2018 року по 31 травня 2018 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок; в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями паспорту громадянина України, картки платника податків, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк.справи 5-8).

18.04.2017 позивач звернулась до УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області про призначення пенсії.

Листом від 21.04.2017 УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із поданням неповного переліку документів.

26.03.2018 ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком та відповідним пакетом документів (арк.справи 38, 40).

Відповідно до витягу з протоколу № 89 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 24.04.2018 вирішено призначити соціальні виплати ОСОБА_1 (арк.справи 42)

Згідно із протоколом УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 05.04.2018 № 1114 позивачці призначено пенсію за віком з 26.03.2018 (арк.справи 39).

Відповідно до довідки відповідача від 12.07.2018 № 532 ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, як отримувач пенсії за віком з 01.03.2018 по теперішній час (арк.справи 17).

Відповідно до довідки УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 29.09.2020 № 1968 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком щомісячно з червня 2018 року по теперішній час; з 10.04.2016 по 25.03.2018 пенсія не нараховувалась та не виплачувалась; з 26.03.2018 по 31.05.2018 пенсія у сумі 3029,74 грн нараховувалась проте не виплачувалась (арк.справи 43).

У відповідь на звернення позивача на Урядову «гарячу» лінію з питання виплати пенсії, Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області листами від 16.07.2018 № КО-8265176 та від 07.02.2019 № БО-8989958 повідомляло позивача, що відповідно до її особистої заяви від 26.03.2018 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначено пенсію за віком відповідно до наданих документів з 26.03.2018. Після отримання позитивного рішення засідання Комісії після перевірки фактичного місця проживання від 24.04.2018 № 89 пенсію позивачці нараховано на виплатну відомість червня 2018 року через виплатну установу АТ «Державний ощадний банк України», дата виплати - 12 число. Виплату пенсії за період з 26.03.2018 по 31.05.2018 буде здійснено після прийняття КМУ окремого порядку (арк.справи 19-20, 22-23).

На підставі вищеописаних письмових доказів колегією суддів встановлено, що пенсійна справа позивача перебуває на обліку відповідача. Заборгованість по пенсії з 26.03.2018 по 31.05.2018 позивачу не виплачена.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати їй пенсії за період з 10.04.2016 по 31.05.2018 та зобов`язати відповідача виплатити позивачці заборгованість з пенсії за вказаний період.

Проте, матеріалами справи, зокрема, протоколом про призначення пенсії від 05.04.2018 № 1114 та довідкою УПФУ в м. Сєвєродонецьку № 532 від 12.07.2018 (арк. спр. 17, 39) підтверджується, що пенсія ОСОБА_1 призначена з 26.03.2018, що унеможливлює існування заборгованості з виплати пенсії до 26.03.2018.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що відповідачем нараховано, проте не виплачено позивачу пенсію за період з 26.03.2018 по 31.05.2018.

Отже, на підставі вищеописаних матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 не виплачено пенсію за період з 26.03.2018 по 31.05.2018, а не за період з 10.04.2016 по 31.05.2018, як про це зазначає позивач в позовній заяві, зазначена обставина також підтверджується довідками відповідача від 29.09.2020 (арк.справи 43-44).

Також колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявна копія заяви позивача від 18.04.2017 року про виплату заборгованості пенсійних виплат з 10.04.2016 року, яка адресована управлінню Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі Луганської області (арк.справи 10) та письмова відповідь на дану заяву Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі Луганської області (арк.справи 13)

Однак, позивач як в обґрунтування позовних вимог так і в доводах апеляційної скарги не визначила управління Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі Луганської області як відповідача та не заявила до нього вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що позивач у відповідності до вимог ст.5 КАС України не позбавлена права визначити належного відповідача, заявити до нього позовні вимоги у спосіб, передбачений законом та звернутися до суду з позовом.

Тобто, вимога позивача про зобов`язання виплатити борг з пенсії з 10.04.2016 по 26.03.2018 до відповідача - УПФУ в м. Сєвєродонецьку, є необґрунтованою, не підтверджена матеріалами справи та відповідно задоволенню не підлягає.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 360/3439/20 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 360/3439/20 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 січня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв