Справа № 640/8158/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 640/8158/19

адміністративне провадження № К/9901/32204/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 15 жовтня 2020 року у справі №640/8158/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ-ОЙЛ-ГРУП» до Головного управління Державної податкової служби, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АМГ-ОЙЛ-ГРУП» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби, Державної податкової служби України в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 12 березня 2019 року №1102537/41154164 та №1102535/41154164 про відмову в реєстрації податкових накладних від 28 лютого 2019 року №11 та №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою 04 березня 2019 року податкові накладні від 28 лютого 2019 року №11 та №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві 25 листопада 2020 року звернулось з касаційною скаргою до Верхового Суду. Одночасно заявником у касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

В обґрунтування підстав пропуску строку касаційного оскарження при поданні касаційної скарги заявник посилається на те, що копія постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №640/8158/19 надійшла на адресу останнього 30 жовтня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) оскільки наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження причини пропуску такого строку визнані судом неповажними; статті 330 КАС України, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом, та встановлено заявнику строк на усунення недоліків, терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву про поновлення строку касаційного оскарження, вказавши підстави та надавши відповідні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою у строк визначений законом та надати документ про сплату судового збору.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 19 грудня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №473.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем, в межах відведеного судом строку, на адресу суду направлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції та документ про сплату судового збору.

Надаючи оцінку доводам викладеним у вказаному клопотанні, суд виходить з наступного.

В обґрунтування підстав для поновлення строку касаційного оскарження відповідач вказує на наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав, передбачених статтями 44, 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку в найкоротші строки.

Так, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві посилається на те, що повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, згідно штемпелю на поштовому конверті, було направлено на адресу позивача 28 жовтня 2020 року, а ознайомився заявник з ним 29 жовтня 2020 року, тобто з моменту отримання поштового відправлення.

На підтвердження наведених обставин заявником надано копію поштового конверта, в якому судом апеляційної інстанції (згідно з відтиском поштового штемпелю) надіслано на адресу відповідача копію оскаржуваної постанови.

Згідно інформації розміщеної на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (www.ukrposhta.com) відправлення за номером 530, яким направлено заявнику копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, надіслано судом 28 жовтня 2020 року та вручено адресату 29 жовтня 2020 року.

Таким чином, наведені відповідачем обставини щодо несвоєчасного отримання копії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року підтверджуються належними доказами.

Враховуючи викладене, а також положення частини другої статті 329 КАС України, згідно з якою учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, суд вважає, що підстави пропуску позивачем строку на касаційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду у справі №640/8158/19 є вимоги про визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 12 березня 2019 року №1102537/41154164 та №1102535/41154164 про відмову в реєстрації податкових накладних від 28 лютого 2019 року №11 та №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою 04 березня 2019 року податкові накладні від 28 лютого 2019 року №11 та №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Задовольняючи адміністративний позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що зважаючи на не зазначення контролюючим органом конкретного переліку документів, необхідних для прийняття ним рішень про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЮК» Головне управління Державної фіскальної служби Києві не мало правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №640/8158/19 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року року у справі щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду 15 жовтня 2020 року у справі №640/8158/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 15 жовтня 2020 року у справі №640/8158/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ-ОЙЛ-ГРУП» до Головного управління Державної податкової служби, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова