Справа № 520/10426/2020
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 30.11.2020) у справі за адміністративним позовом Офісу великих платників податків Державної податкової служби до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві про визнання дій протиправними, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

Офіс великих платників податків Державної податкової служби звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця щодо накладення на ОВП ДПС штрафу згідно з постановою від 21 липня 2020 року;

- скасувати постанову від 21 липня 2020 року, прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення на ОВП ДПС штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю та необґрунтованістю постанови державного виконавця про накладення на ОВП ДПС штрафу за невиконання судового рішення, оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року було виконано ОВП ДПС у повному обсязі, що підтверджується листом від 11 березня 2020 року №10420/28-10-05-04-03, направленим стягувачу.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що виконавець не перевірив виконання рішення боржником, тому винесення постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення є передчасним. При цьому, на час винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу, рішення суду було виконано.

16.01.2021 та 18.01.2021 від позивача надійшли клопотання про розгляду справи у порядку відеоконференції, які не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи (ч. 2 цієї статті).

Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву (ч. 4 цієї ж статті).

Зважаючи на наведені вище норми права, беручи до уваги те, що клопотання подано з порушенням строку, визначеного ч. 2 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про його необґрунтованість, а тому вважає за необхідне відмовити в його задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі №520/928/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у вигляді відмови в задоволенні запиту ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» на доступ до публічної інформації від 14 січня 2019 року № 2019/01/14-1. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби надати у відповідь на запит ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» на доступ до публічної інформації від 14 січня 2019 року № 2019/01/14-1 належним чином завірену копію доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу аудиту Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 29 грудня 2018 року № 79526/28-10- 5 0-16-10 та документів, на підставі яких вказану Доповідну записку було складено, у строк, що з встановлений статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Стягнуто з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» у розмірі 1921,00 грн.

Постановою державного виконавця від 07 травня 2019 року відкрито виконавче провадження №59020671 з виконання виконавчого листа №520/928/19, виданого Харківським окружним адміністративним судом 25 квітня 2019 року.

Постановою державного виконавця від 21 липня 2020 року на ОВП ДПС накладено штраф у розмірі 10200,00 грн за невиконання судового рішення без поважних причин.

Позивач вважаючи протиправною вищевказану постанову про накладення штрафу, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з невиконанням боржником обов`язків, покладених на нього Законом № 1404-VIII, спірна постанова прийнята у межах повноважень та на виконання вимог Закону № 1404-VIII.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою та третьою статті 14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений статтею 14 КАС України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У свою чергу, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч.1 ст. 75 Закону №1404-VIII).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч.2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі №520/928/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у вигляді відмови в задоволенні запиту ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» на доступ до публічної інформації від 14 січня 2019 року № 2019/01/14-1. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби надати у відповідь на запит ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» на доступ до публічної інформації від 14 січня 2019 року № 2019/01/14-1 належним чином завірену копію доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу аудиту Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 29 грудня 2018 року № 79526/28-10- 5 0-16-10 та документів, на підставі яких вказану Доповідну записку було складено, у строк, що з встановлений статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Стягнуто з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» у розмірі 1921,00 грн.

Вказане рішення суду позивачем у встановлений державним виконавцем строк в повному обсязі не виконано.

27.05.2019 головним державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання судового рішення без поважних причин.

Листом від 04.09.2019 №9707/9/2810 позивач повідомив відповідача про виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі №520/928/19.

Разом із тим, 22.09.2019 ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» (стягувач у виконавчому провадженні) звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві із заявою №2019/08/22-2 про неналежне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі №520/928/19.

Невиконання судового рішення підтверджується окремою ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020, якою визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка полягає у порушенні вимог статей 14 і 370 Кодексу адміністративного судочинства України і була вчинена при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 по справі №520/928/19 шляхом ненадання Товариству з обмеженою відповідальністю «Пларіум Юкрейн» усіх без виключення письмових документів, що мають стосунок до складання доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу аудиту Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 29.12.2018 №79526/28-10-50-16-10 у строк згідно з статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вжити заходів з усунення причин і умов, що сприяють вчиненню бездіяльності Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка полягає у порушенні вимог статей 14 і 370 Кодексу адміністративного судочинства України і була вчинена при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019р. по справі №520/928/19 шляхом ненадання Товариству з обмеженою відповідальністю «Пларіум Юкрейн» усіх без виключення письмових документів, що мають стосунок до складання доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу аудиту Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 29.12.2018 №79526/28-10-50-16-10 у строк згідно з статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач листом №10420/28-10-05-04-03 від 11.03.2020, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 у справі №520/928/19, надав стягувачу - ТОВ «Пларіум Юкрейн» повний пакет документів, що були визначені судом в рішенні та окремій ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020.

Постановою державного виконавця від 21 липня 2020 року на ОВП ДПС накладено штраф у розмірі 10200,00 грн за невиконання судового рішення без поважних причин.

Разом із тим, досліджуючи матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова після повного виконання рішення суду, тобто, фактично не за невиконання судового рішення, а за неповідомлення про його виконання.

При цьому згідно тверджень позивача та наданих ним доказів, на момент винесення постанови від 21.07.2020 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн він вважає судове рішення виконаним, про що і повідомляв стягувача листом від 11.03.2020, натомість жодних зауважень чи повідомлень від державного виконавця про невиконання чи неналежне виконання судового рішення не отримував.

При цьому, згідно ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником, тобто в даному випадку мається на увазі наступного робочого дня, що йде після закінчення десяти робочих днів, визначених у постанові державного виконавця від 27.05.2019, однак відповідних дій з боку державного виконавця вчинено не було, факту невиконання судового рішення встановлено також не було.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що державним виконавцем не було встановлено факту невиконання судового рішення позивачем, а приписи Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають накладення на боржника стягнення за неповідомлення про виконання судового рішення, тому постанова про накладення штрафу від 21.07.2020 у виконавчому провадженні № 59020671 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги Офісу великих платників податків Державної податкової служби - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця щодо накладення на ОВП ДПС штрафу згідно з постановою ВП №59020671 від 21 липня 2020 року.

Скасувати постанову ВП №59020671 від 21 липня 2020 року, прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення на ОВП ДПС штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18.01.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна