Справа № 480/1262/20
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 р.Справа № 480/1262/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Афанасьєва О.Ю.

представника відповідача Шпакова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СОЮЗ" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 14.09.20 року по справі № 480/1262/20 за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СОЮЗ" про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СОЮЗ", в якій просив застосувати захід реагування до ТОВ МЕД-СОЮЗ, яке зареєстроване за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33, у вигляді часткового зупинення роботи ТОВ МЕД-СОЮЗ, а саме: зупинення будівельно-монтажних робіт з реконструкції будівлі з прибудовою адміністративних приміщень ТОВ МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5, зупинення експлуатації лікувально-діагностичного закладу ТОВ МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 та зупинення експлуатації приміщень № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 6а, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 12а, 13, 14, 15, 16, 17, 18 адміністративної будівлі TOB МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33. до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної безпеки, виявлених під час перевірки, а саме пунктів 1, 3-8, 11, 13-17, 20, 22-51, 53-59, 61, 65-80 Акту № 3 від 11.02.2020, шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення.

21.07.2020 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та виклав їх у наступній редакції: застосувати захід реагування до ТОВ МЕД-СОЮЗ, яке зареєстроване за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33, у вигляді часткового зупинення роботи ТОВ МЕД-СОЮЗ, а саме: зупинення експлуатації прибудови адміністративних приміщень ТОВ МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5, зупинення експлуатації лікувально-діагностичного закладу ТОВ МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 та зупинення експлуатації приміщень № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 6а, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 12а, 13, 14, 15, 16, 17, 18 адміністративної будівлі TOB МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33 до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної безпеки, виявлених під час перевірки, а саме пунктів 1, 3, 4, 7, 22, 24, 26-29, 31-34, 37, 40, 41, 55, 59, 66, 70, 72, 73, 75-78 акту № 3 від 11.02.2020 (пункти 1, 3-5, 9-21, 23-32 акту № 12 від 20.07.2020), шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення.

Тобто, фактично позивачем було змінено предмет позову шляхом доповнення позовних вимог новою вимогою: застосувати захід реагування до ТОВ МЕД-СОЮЗ, яке зареєстроване за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33, у вигляді часткового зупинення роботи ТОВ МЕД-СОЮЗ, а саме: зупинення експлуатації прибудови адміністративних приміщень ТОВ МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5, до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної безпеки, виявлених під час перевірки, а саме пунктів 1, 3, 4, 7, 22, 24, 26-29, 31-34, 37, 40, 41, 55, 59, 66, 70, 72, 73, 75-78 акту № 3 від 11.02.2020 (пункти 1, 3-5, 9-21, 23-32 акту № 12 від 20.07.2020), шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СОЮЗ", проведеної відповідно до ст. 66 Кодексу цивільного захисту населення та на підставі ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на об`єкті перевірки виявлено численні порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, в тому числі такі, що фактично створюють загрозу життю та здоров`ю людей. За результатами перевірки складено акт від 11.02.2020 № 3, в якому відображено виявлені порушення. У пунктах 1, 3-8, 11, 13-17, 20, 22-51, 53-59, 61, 65-80 відображено порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей та в подальшому можуть призвести до тяжких наслідків у сфері пожежної безпеки. На підставі заяви відповідача у період з 17.07.2020 по 20.07.2020 посадовими особами Управління було здійснено позапланову перевірку ТОВ МЕД-СОЮЗ, складено Акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної безпеки від 20.07.2020 № 12. При цьому, позивач зазначає, що з 68 порушень, зафіксованих актом від 11.02.2020 № 3, 27 порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, залишились не усунутими відповідачем, що підтверджується актом повторної перевірки № 12 від 20.07.2020, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року адміністративний позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СОЮЗ" про застосування заходів реагування задоволено частково.

Застосовано захід реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю МЕД-СОЮЗ у вигляді часткового зупинення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю МЕД-СОЮЗ, а саме: зупинення експлуатації лікувально-діагностичного закладу Товариства з обмеженою відповідальністю МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної безпеки, виявлених під час перевірки, шляхом: опечатування, опломбування, знеструмлення. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що згідно Акту №12 від 20.07.2020 року порушення вказані в пунктах 1-4 оскаржуваного рішення є загальними вимогами до будівель, пункти 4-17 стосуються будівлі з добудовою адміністративних приміщень по вул. Привокзальна, 33/5 в м. Суми, пункти 18-27 стосуються адміністративної будівлі, що знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33.

Відтак, лише чотирнадцять пунктів Акту №12 від 20.07.2020 року стосуються лікувально-діагностичного закладу ТОВ МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5, а не двадцять сім пунктів як зазначено в оскаржуваному рішенні. Адже, пункти 1-4 зазначені в рішенні є загальними вимогами до будівель та дублюються при описі порушень об`єктів за різними адресами, а пункти 18-27 стосуються адміністративної будівлі, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33, і не стосується позовних вимог.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки порушенням вказаним в Акті №3 від 11.02.2020 року та Акті №12 від 20.07.2020 року.

Відповідач зазначає, що Акт №12 від 20.07.2020 року було складено з метою перевірки усунення недоліків пожежної безпеки, викладених у Акті №3 від 11.02.2020 року, який було складено результатами безпідставно проведеної перевірки, що свідчить про необґрунтованість і Акту №12 від 20.07.2020 року.

Проте, на думку відповідача, судом першої інстанції жодним чином не було досліджено питання безпідставності проведення позапланової перевірки в період з 10.02.2020 року по 11.02.2020 року та не надано жодної правової оцінки видачі наказу про її проведення позам межами строку дії правових актів на підставі яких він був виданий.

Відповідач зазначає, що інспекторами Управління ДСНС у Сумській області під час обох перевірок об`єкти зазначені в актах №3, №12 не обстежувалися і встановлені порушення стосуються неіснуючих об`єктів.

Про поверхневе проведення перевірки свідчить і той факт, що під час проведення перевірки від 11.02.2020 року було встановлено факт порушення законодавства про пожежну безпеку під час проведення будівельно-монтажних робіт, при тому що жодних будівельно-монтажних робіт відповідачем не проводилось, що підтверджується відповідними доказами.

Позивачем надано до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що предметом судового розгляду в цій справі є питання щодо наявності достатніх правових підстав для зупинення експлуатації відповідних приміщень, а не щодо дій позивача при проведенні перевірок таких приміщень та/або результатів перевірок.

Позивач вважає, що скаржником не зазначено жодних відомостей щодо оскарження ним відповідно до частини третьої статті 68 Кодексу цивільного захисту України у судовому порядку зазначених дій позивача та/або результатів проведених ним перевірок.

На думку позивача, застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених орушень. Тим більш, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на його об`єкті. Також, такий захід реагування як повне бо часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією а порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправдаиого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 07.02.2020 Управлінням ДСНС у Сумській області виданий наказ № 9 "Про проведення позапланових перевірок" щодо необхідності проведення в лютому 2020 року позапланових перевірок об`єктів щодо додержання та виконання вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, в тому числі Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СОЮЗ" (а.с. 17, т. 1). На підставі вказаного наказу видано посвідчення на проведення перевірки від 07.02.2020 № 19 (а.с. 18, т. 1).

З 10.02.2020 по 11.02.2020 посадовими особами Управління ДСНС у Сумській області проведена позапланова перевірка додержання Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕД-СОЮЗ" вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, а саме проведено перевірку:

- адміністративної будівлі по вул. Привокзальна, 33 в м. Суми;

- лікувально-діагностичного закладу за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5;

- реконструкції будівлі з добудовою адміністративних приміщень по вул. Привокзальна, 33/5 в м. Суми.

За результатами перевірки складено акт від 11.02.2020 № 3 (а.с. 19-30, т. 1).

09.07.2020 відповідач звернувся до Управління ДСНС у Сумській області із заявою № 3, в якій з метою підтвердження факту усунення недоліків законодавства у сфері пожежної безпеки встановлених актом перевірки від 11.02.2020 № 3, які стали підставою для звернення Управління ДСНС у Сумській області із адміністративним позовом (справа №480/1262/20), просив провести позапланову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної безпеки ТОВ МЕД-СОЮЗ, що знаходиться за адресою: місто Суми, вул. Привокзальна, будинок 33, 33/5 (а.с. 7, т. 2).

14.07.2020 Управлінням ДСНС у Сумській області виданий наказ № 32 "Про проведення позапланової перевірки", яким призначено провести у період з 17 липня 2020 року по 20 липня 2020 року позапланову перевірку ТОВ МЕД-СОЮЗ щодо додержання (виконання) вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки при провадженні господарської діяльності за адресою: місто Суми, вул. Привокзальна, будинки 33 та 33/5, стосовно питань, які викладені у зверненні (а.с. 8, т. 2). На підставі вказаного наказу видано посвідчення на проведення перевірки від 14.07.2020 № 54 (а.с. 9, т. 2).

З 17.07.2020 по 20.07.2020 посадовими особами Управління проведена позапланова перевірка додержання ТОВ МЕД-СОЮЗ вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, а саме проведено перевірку:

- адміністративної будівлі по вул. Привокзальна, 33 в м. Суми;

- лікувально-діагностичного закладу за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5;

- реконструкції будівлі з добудовою адміністративних приміщень по вул. Привокзальна, 33/5 в м. Суми.

За результатами перевірки складено акт від 20.07.2020 № 12, встановлено наявність порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту (а.с. 10-19, т. 2).

13.01.2021 року представником відповідача надано до Другого апеляційного адміністративного суду додаткові пояснення.

З яких, колегією суддів встановлено, що ТОВ МЕД-СОЮЗ звернулось із заявою про проведення позапланової перевірки від 21.12.2020 року.

28.12.2020 року Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області була проведена позапланова перевірка за результатами якої було складено Акт №17.

Відповідно до Акту №17 від 28.12.2020 року було встановлено вісім порушень вимог законодавства:

- п.1 Акту №17 (п.5 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 4 розділу І ППБУ, п.15.2.2, табл. 15.2 ДБН Б.2.2-12:2019 (не витримано мінімальну протипожежну відстань, не менше 8 метрів, від 4-х поверхового будинку, що реконструюється, до одноповерхової господарської будівлі онкодиспансеру, що може призвести до швидкого розповсюдження небезпечних факторів пожежі (вогонь, дим) між лікувально-діагностичним закладом та господарською будівлею онкодиспансеру);

- п.2 Акту №17 (п.9 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 4 розділу І ППБУ, п.6.32, п. 6.4, табл.. 2,3 та 4 ДБН В. 1.1-7:2016 (не влаштовано ліфтові холи перед Ліфтами, для відокремлення їх від інших приміщень протипожежними перегородками 1-го типу та перекриттями 3-го типу з відповідними заповненнями прорізів, що може призвести до швидкого розповсюдження небезпечних факторів пожежі (вогонь, дим) через ліфтову шахту та всю будівлю);

- п. З Акту №17 (п.12 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 2.23 розділу III ППБУ, п.10.1.10 ДБН В.2.2-9:2018, примітка п. 7.3.13 ДБН В.1.1-7:2016 (ширина сходових маршів будинку (між стіною та огородженням) менше 1,35 метра, що може перешкоджати своєчасній, безпечній та швидкій евакуації всіх людей з будинку);

- п. 4 Акту №17 (п.13 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 2.23 розділу III ППБУ, п. 7.3.14 ДБН В.1.1-7:2016 (ширина окремих сходових площадок менше ширини маршів, що може перешкоджати своєчасній, безпечній та швидкій евакуації всіх людей з будинку);

- п. 5 Акту №17 (п.14 Акту №12 від 20.07.2020 року): п.4 розділу І ППБУ, п.3.6 ДБН В.2.2-10-2001 (ширина коридорів на поверхах, що використовується під очікувальне приміщення для відвідувачів при двосторонньому розміщенні кабінетів менше 3,2 метра, що може перешкоджати своєчасній, безпечній та швидкій евакуації всіх людей з будинку);

- п, 6 Акту №17 (п.15 Акту №12 від 20.07.2020 року): п.2.23 розділу III ППБУ, п. 7.3.24, п. 7.3.11, табл. 1, табл. 2, табл. З ДБН В.1.1-7:2016 (приміщення холу, через яке влаштовано вихід назовні зі сходової клітки, не відокремлено від суміжних приміщень протипожежними перегородками 1-го типу та перекриттями 3-го типу з заповненням прорізів протипожежними перешкодами відповідного типу, що може призвести до швидкого розповсюдження небезпечних факторів пожежі (вогонь, дим) з холу та приміщень, що виходить до нього, по шляхам евакуації сходової клітки);

- п. 7 Акту №17 (п.16 Акту №12 від 20.07.2020 року): ч. 1 ст. 57 Кодексу ЦЗУ, п. 2.23 розділу III, п. 7.2.4, п. 7.2.6. п.71.4 ДБН В.1.1-7:2016, прим. 1 п. 10.1.13. ДБН В.2.2- 9:2018 (поверхи будівлі не забезпечені нормативною кількістю, не менше ніж двома, евакуаційними виходами у звичайні сходові клітки, що може перешкоджати своєчасній, безпечній та швидкій евакуації всіх людей з будинку);

- п. 8 Акту №17 (п.17 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 2.23 розділу III ППБУ, п. 7.3.26 ДБН В.1.1-7:2016, п. 10.2.1 ДБН В.2.2-9:2018 (сходова клітка не забезпечена природнім освітленням на кожному поверсі крізь прорізи у зовнішніх стінах площею не менше ніж 1,2 м.кв, та пристроями для їх відчинення з рівня сходових площадок або маршів, що може створити перешкоди для швидкого звільнення шляхів евакуації по сходовій клітці від небезпечних факторів пожежі (диму).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем захід реагування є таким, що відповідає критеріям пропорційності, так як з врахуванням характеру вчинених порушень, позивачем наведено і належними доказами підтверджено наявність реальної загрози життю та здоров`ю людей, а отже є достатні підстави для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України № 1417 від 30 грудня 2014 року, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697.

Згідно з абз.2 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Державний нагляд (контроль), серед іншого, здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності (ч. 1 ст. 3 Закону України Закону №877-V).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (частина 4 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Статтею 2 Закону України "Про пожежну безпеку" встановлено, що забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

В свою чергу, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту регулює Кодекс цивільного захисту України № 5403-VI від 02.10.2012 (далі - Кодекс).

Приписами п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 50 Кодексу цивільного захисту України визначено, що джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є будівлі та споруди з порушенням умов експлуатації та суб`єкти господарювання з критичним станом виробничих фондів та порушенням умов експлуатації.

Кодексом цивільного захисту України визначено, що саме загроза життю та/або здоров`ю людей, а не факт порушення законодавства з питань цивільної безпеки, техногенної безпеки, пожежної безпеки тощо, визнана законодавцем у якості підстави для постановлення судом рішення про застосування заходів державного реагування.

Відповідно до ч.3 ст.55 Кодексу забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

У відповідності до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до Указу Президента України від 16 січня 2013 року N 20/2013 "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно- рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС України є: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки визначені статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставами для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною другої цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, - експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладені правові норми, колегія суддів зазначає, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з частиною другою статті 51 та частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 26 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини;

Пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (пункт 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до пункту 43 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України вказаної статті техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно з пунктом 26 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Колегія суддів зазначає, що в контексті вищенаведених норм настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Враховуючи те, що заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

Отже, колегія суддів досліджуючи матеріали справи у їх сукупності та надані відповідачем пояснення у суді апеляційної інстанції, зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Акту №17 (п.5 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 4 розділу І ППБУ, п.15.2.2, табл. 15.2 ДБН Б.2.2-12:2019 (не витримано мінімальну протипожежну відстань, не менше 8 метрів, від 4-х поверхового будинку, що реконструюється, до одноповерхової господарської будівлі онкодиспансеру, що може призвести до швидкого розповсюдження небезпечних факторів пожежі (вогонь, дим) між лікувально- діагностичним закладом та господарською будівлею онкодиспансеру)

З пояснень відповідача вбачається, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.10.2014 року, ТОВ МЕД- СОЮЗ стало власником нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул, Привокзальна, 33/5, загальною площею 553,3 кв. метри лише 09.10.2014 року. Вказане нежитлове приміщення знаходиться на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та об`єктивно не виходить за межі фундаменту вказаної будівлі, на першому поверсі якої знаходиться хімчистка Мілан, саме до якої і відсутня мінімальна протипожежна відстань у 8 метрів.

Представник відповідача зазначає, що будівля за адресою: АДРЕСА_1 була здана в експлуатацію вже більше тридцяти років назад і з того часу межі її фундаменту не були змінені.

На підтвердження відсутності порушень відповідачем надано до суду апеляційної інстанції копії технічних паспортів від 09.10.2014 року та від 15.07.2020 року, тобто на момент набуття права власності на будівлю та теперішній час. У вказаних технічних паспортах містяться плани земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 та розташованої на ній будівлі і з них видно, що зовнішні межі будівлі за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 не були змінені з моменту набуття права власності та до теперішнього часу.

Представник відповідача, вважає, що п.1 Акту №17 (п.5 Акту №12 від 20.07.2020 року) протиправно віднесений позивачем до порушень ТОВ МЕД-СОЮЗ вимог законодавства про пожежну безпеку.

Відповідно до гі. 2 Акту №17 (п.9 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 4 розділу І ППБУ, п.6.32, п. 6.4, табл.. 2,3 та 4 ДБН В. 1.1-7:2016 (не влаштовано ліфтові холи перед ліфтами, для відокремлення їх від інших приміщень протипожежними перегородками 1-го типу та перекриттями 3-го типу з відповідними заповненнями прорізів, що може призвести до швидкого розповсюдження небезпечних факторів пожежі (вогонь, дим) через ліфтову шахту та всю будівлю).

Відповідно до п.6.32 ДБН В 1.1.-7:2016 у разі неможливості влаштування в огороджувальних конструкціях ліфтових шахт, шахт вантажних підйомників згідно з 6.31 цих Норм протипожежних дверей слід передбачити ліфтові холи, що відокремлені від інших приміщень протипожежними перегородками 1-го типу та перекриттями 3-го типу.

Відповідною нормою передбачено влаштування ліфтових холів у випадку неможливості влаштування протипожежних ліфтових дверей.

З пояснень відповідача вбачається, що в адміністративній будівлі за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 встановлені протипожежні ліфтові двері, що підтверджується Сертифікатом відповідності, зареєстрованим в реєстрі DCS.0000732-19 та Актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року за №03-08/05-19.

Відповідно до п. 3 Акту №17 (п.12 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 2.23 розділу III ППБУ, п.10.1.10 ДБН В.2.2-9:2018, примітка п. 7.3.13 ДБН В.1.1-7:2016 (ширина сходових маршів будинку (між стіною та огородженням) менше 1,35 метра, що може перешкоджати своєчасній, безпечній та швидкій евакуації всіх людей з будинку).

Відповідно до п. 4 Акту №17 (п.13 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 2.23 розділу III ППБУ, п. 7.3.14 ДБН В.1.1-7:2016 (ширина окремих сходових площадок менше ширини маршів, що може перешкоджати своєчасній, безпечній та швидкій евакуації всіх людей з будинку).

Відповідно до п. 5 Акту №17 (п.14 Акту №12 від 20.07.2020 року): п.4 розділу І ППБУ, п.3.6 ДБН В.2.2-10-2001 (ширина коридорів на поверхах, що використовується під очікувальне приміщення для відвідувачів при двосторонньому розміщенні кабінетів менше 3,2 метра, що може перешкоджати своєчасній, безпечній та швидкій евакуації всіх людей з будинку).

Порушення у зазначених пунктах (п.п. 3, 4, 5 Акту №17) зводяться до наявності ймовірних перешкод своєчасній, безпечній та швидкій евакуації всіх людей з будинку.

Представник відповідача в поясненням наданих до суду апеляційної інстанції зазначає, що вказані порушення не відповідають дійсним обставинам справи, які підтверджується Розрахунком часу евакуації людей з групи нежитлових приміщень за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 №ЕТІ 2021-001-РР, копія якого міститься в додатках до даних пояснень.

Згідно висновку, який міститься у Розрахунку часу евакуації ЕТІ 2021-001-РР враховуючи, що сходові клітини будівлі обладнані протипожежними дверима І-ІІ типів, а також пристроями для самозачинення та ущільненням в притулах, приймаємо, що необхідний час евакуації людей для даного випадку пожежі складає 30 хв, та відповідно, небезпечні фактори не впливають протягом цього часу, тобто сходові клітини не задимлюються.

За результатами розрахунків розрахунковий час евакуації людей з будівлі, не перевищує необхідний час евакуації, що свідчить про наступне: до моменту досягнення небезпечними чинниками пожежі критичних значень та блокування шляхів евакуації, особи, що можуть перебувати у будівлі на момент виникнення ймовірної пожежі, здійснять самостійний вихід з будівлі.

Таким чином, представник відповідача на підставі вихідних даних об`ємно-планувальних та конструктивних рішень будівлі вважає, що вони забезпечують безпечні умови евакуації людей з приміщень будівлі: Розрахунок часу евакуації людей з групи нежитлових приміщень за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 у разі виникнення пожежі, отже п.п. 3, 4, 5 Акту №17 від 28.12.2020 року (відповідно п.п. 12, 13, 14 Акту №12 від 20.07.2020 року) також необґрунтовано віднесені позивачем до порушень правил пожежної безпеки TЦB МЕД-СОЮЗ.

Відповідно до п. 6 Акту №17 (п.15 Акту №12 від 20.07.2020 року): п.2.23 розділу III ППБУ, п. 7.3.24, п. 7.3.11, табл. 1, табл. 2, табл. З ДБН В.1.1-7:2016 (приміщення холу, через яке влаштовано вихід назовні зі сходової клітки, не відокремлено від суміжних приміщень протипожежними перегородками 1-го типу та перекриттями 3-го типу з заповненням прорізів протипожежними перешкодами відповідного типу, що може призвести до швидкого розповсюдження небезпечних факторів пожежі (вогонь, дим) з холу та приміщень, що виходить до нього, по шляхам евакуації сходової клітки).

Відповідно до п. 7.3.24 ДБН В.1.1-7:2016 сходові клітки повинні мати вихід назовні на прилеглу територію безпосередньо або через вестибюль (фоє, хол) першого (основного) поверху. При цьому, вестибюль (фоє, хол) необхідно відокремлювати від суміжних приміщень відповідно до п.7.3.11 цих норм.

Тобто, вказаний пункт стосується облаштування виходу назовні із сходової клітки через вестибюль (фоє, хол). Проте, згідно технічного паспорту від 15.07.2020 року будівлі, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 33/5, на першому поверсі відсутні вестибюль, фоє, хол.

Представник відповідача, вважає, що невірним є застосування до спірних правовідносин п. 7.3.24, п. 7.3.11, табл. 1, табл. 2, табл. З ДБН В.1.1-7:2016, що свідчить про безпідставне віднесення п.6 Акту №17 (п.15 Акту №12 від 20.07.2020 року) до порушень ТОВ МЕД-СОЮЗ.

Відповідно до п. 7 Акту №17 (п.16 Акту №12 від 20.07.2020 року): ч. 1 ст. 57 Кодексу ЦЗУ, п. 2.23 розділу III, п. 7.2.4, п. 7.2.6. п.71.4 ДБН В. 1.1-7:2016, прим. 1 п. 10.1.13. ДБН В.2.2-9:2018 (поверхи будівлі не забезпечені нормативною кількістю, не менше ніж двома, евакуаційними виходами у звичайні сходові клітки, що може перешкоджати своєчасній, безпечній та швидкій евакуації всіх людей з будинку).

Згідно проекту реконструкції будівлі, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 33/1, передбачено спорудження другого евакуаційного виходу з будівлі, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 33/5. При цьому, будівельні роботи вже розпочато, що підтверджується Повідомленням про початок виконання будівельних робіт від 26.02.2020 року. Будівництво другого евакуаційного виходу з будівлі, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 33/5 має бути завершене до 01.03.2021 року.

Таким чином з пояснень представника відповідача, вказаний пункт порушення перебуває у процесі усунення та не може слугувати достатньою підставою для застосування такого заходу реагування як зупинення експлуатації всього лікувально-діагностичного закладу ТОВ МЕД-СОЮЗ, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 33/5.

Відповідно до п. 8 Акту №17 (п.17 Акту №12 від 20.07.2020 року): п. 2,23 розділу III ППБУ, п. 7.3.26 ДБН В.1.1-7:2016, п. 10.2.1 ДБН В.2.2-9:2018 (сходова клітка не забезпечена природнім освітленням на кожному поверсі крізь прорізи у зовнішніх стінах площею не менше ніж 1,2 м.кв. та пристроями для їх відчинення з рівня сходових площадок або маршів, що може створити перешкоди для швидкого звільнення шляхів евакуації по сходовій клітці від небезпечних факторів пожежі (диму)).

З пояснень представника відповідача вбачається, що вказаний пункт не відповідає обставинам справи, так як згідно Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованої в Управлінні державної архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради від 17.12,2019 року за №СМ12, об`єкт будівництва (будівля, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 33/5) вважається закінченим будівництвом об`єкт готовий до експлуатації, отже наявність зареєстрованої Декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 30.01.2020 року свідчить про відповідність об`єкта будівництва (будівля, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 33/5) вимогам законодавства про пожежну безпеку на момент реєстрації відповідної декларації. Це, в свою чергу, виключає наявність порушень, зазначених в п. 8 Акту №17 від 28.12.2020 року (п.17 Акту №12 від 20.07.2020 року), та свідчить про необгрунтованість зазначених у ньому порушень.

Колегія суддів зазначає, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

При цьому, поняття загроза життю та/або здоров`ю людини є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей.

Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долі майна.

Враховуючи наведене, право відповідача на експлуатацію будівель та приміщень можна вважати "майном" в сенсі статті 1 Першого протоколу, при цьому захід реагування у вигляді повної заборони експлуатації цього майна, який позивач вимагає застосувати до відповідача, є обмеженням такого права, а тому воно повинно застосовуватись з урахуванням принципів обґрунтованості та пропорційності.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що оцінюванню підлягає питання, чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров`ю людей, але їх настання є вірогідною подією.

Аналізуючи положення частини п`ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та статей 68,70 Кодексу цивільного захисту України, колегія суддів доходить висновку, що цими правовими нормами установлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, сцоруд, окремих приміщень.

У контексті спірних правовідносин загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (пункт 32 частини перша статті 2 Кодексу цивільного захисту України).

Саме такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

У даному випадку виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та пояснень представника відповідача наданих у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що задоволення позовної вимоги у вигляді опечатування, опломбування, знеструмлення приміщення, яке експлуатується Товариством з обмеженою відповідальністю МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 не є співрозмірним між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи, оскільки зазначені дії призведеуть до знеструмлення всього об`єкта нерухомості, відімкнення пожежної сигналізації, ускладнення для відповідача усунення порушень вимог пожежної безпеки, зафіксованих відповідачем та унеможливить цілодобове перебування співробітників охорони в приміщенні.

Враховуючи викладене, проаналізувавши пункти порушень, зазначені в Акті №17 від 28.12.2020 року та беручи до уваги той факт, що п .7 Акті №17 від 28.12.2020 року на даний час відповідачем усувається, колегія суддів дійшла висновку, що обраний позивачем захід реагування у вигляді опечатування, опломбування, знеструмлення приміщення, яке експлуатується ТОВ МЕД-СОЮЗ є таким, що не відповідає критеріям пропорційності, а отже відсутні підстави для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача.

Колегія суддів не заперечує і усвідомлює важливість діяльності органів державного нагляду і необхідність дотримання всіма суб`єктами господарської діяльності норм законодавства в галузі протипожежної безпеки. Проте, на думку суду, органи державного нагляду у своїй діяльності не звільняються від необхідності діяти з точки зору розумної доцільності, міри (пропорційності) і здорового глузду в прийнятті мір.

Згідно практики Європейського суду з прав людини оцінка додержання статті 1 Першого протоколу спирається на справедливу рівновагу (баланс) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, й інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання (рішення в справі Спорронг і Льоннрот проти Швеції).

Однак цей баланс не варто розуміти як необхідність обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі. Зазначений критерій означає, що повинно бути розумне співвідношення (іншими словами - обґрунтована пропорційність) між метою, якої передбачається досягти, та засобами, що для цього використовуються. Справедливого балансу не буде дотримано, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення в справі Трегубенко проти України).

Тобто порушення статті 1 Першого протоколу становить не саме по собі ущемлення прав особи, а наявний істотний дисбаланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном (рішення від 23.01.2014 в справі East/West Alliance Limited проти України).

У пошуках справедливої рівноваги Європейський суд з прав людини враховує велику кількість різноманітних чинників. Але й у цих питання (як і в питаннях наявності суспільного інтересу) також визнає за державою достатньо широку сферу розсуду, за винятком випадків, коли такий розсуд не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справі Спорронг і Льоннрот проти Швеції, рішення від 22 січня 2009 року в справі Булвес проти Болгарії).

Звертаючись до суду з позовом про застосування заходів реагування орган державного нагляду повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки, тому необхідно з`ясувати чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров`ю людей, але їх настання є вірогідною подією.

Чинним законодавством з питань цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки будівель та споруд встановлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді опечатування, опломбування, знеструмлення приміщення, яке експлуатується Товариством з обмеженою відповідальністю МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції відсутні.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, які б відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України давали підстави для опечатування, опломбування, знеструмлення приміщення відповідача, у зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Доводи апелянта щодо порушень під час призначення та проведення перевірки колегією суддів відхиляються з огляду на те, що предметом судового розгляду в цій справі є питання щодо наявності достатніх правових підстав для зупинення експлуатації відповідних приміщень, а не щодо дій позивача при проведенні перевірок таких приміщень та/або результатів перевірок.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині опечатування, опломбування, знеструмлення приміщення, яке експлуатується Товариством з обмеженою відповідальністю МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року по справі № 480/1262/20, в частині опечатування, опломбування, знеструмлення приміщення, яке експлуатується Товариством з обмеженою відповідальністю МЕД-СОЮЗ за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5 прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕД-СОЮЗ" задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року по справі № 480/1262/20 скасувати в частині опечатування, опломбування, знеструмлення приміщення, яке експлуатується Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД-СОЮЗ» за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 33/5.

Прийняти в цій частині постанову, якою у позові відмовити.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 по справі № 480/1262/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 19.01.2021 року