Справа № Н/851/42/20
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2021 р.Справа № Н/851/42/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення в зв`язку з виключними обставинами по справі № 820/3353/18

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 року апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова - задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року по справі № 820/3353/18 - скасовано. Прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами від ОСОБА_1 у справі №820/3353/18.

В обґрунтування даної заяви позивач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, що, на думку позивача, є підставою для перегляду постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 по справі №820/3353/18.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2020р. заява позивача залишена без руху, з наданням 10-денного строку для усунення її недоліків шляхом надання суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення процесуального строку на її подання.

12.01.2021р. до Другого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому позивач просить поновити строк звернення із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови суду апеляційної інстанції від 16.10.2018р. як такий, що пропущений з поважних причин.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами посилається на те, що справа №820/3353/18 знаходилася в провадженні Верховного Суду і тільки 19.10.2020р. позивач отримав постанову Верховного Суду від 12.10.2020р., з якої дізнався, що його касаційна скарга по цій справі залишена без задоволення, а постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018р. залишена без змін. При цьому Верховним Судом було зазначено, що при прийнятті цієї постанови суд касаційної інстанції не брав до уваги Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019. Таким чином позивач вважає, що не мав об`єктивної змоги, можливості та права звертатися із заявою про перегляд судового рішення по справі у зв`язку з виключними обставинами до прийняття остаточного рішення по справі Верховним Судом, а тому на підставі викладеного просить суд поновити строк на звернення з заявою про перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу передбачено, що підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції (ч. 1 ст. 364 КАС України).

При цьому, вирішуючи питання про можливість відкриття провадження по заяві, суд звертає увагу на п. 4 ч. 1 ст. 363 КАС України, яким визначено, що заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Конституційний Суд України» оприлюднення всіх актів Суду за результатами конституційного провадження здійснюється на офіційному веб-сайті Суду або в окремих випадках за ухвалою Суду - в Залі засідань Суду, але не пізніше наступного робочого дня після їх ухвалення. Опублікування акта Суду разом з окремою думкою Судді здійснюється у "Віснику Конституційного Суду України" та інших офіційних друкованих виданнях України.

Так, згідно з інформацією на офіційному сайті Верховної Ради України, Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 було оприлюднено в Офіційному віснику України від 17.01.2020 (2020 р., № 4, том 2, стор. 481, стаття 228, код акта 97583/2020), отже, позивач мав звернутися з заявою про перегляд рішення суду в зв`язку з виключними обставинами на протязі 30 днів з 17.01.2020року.

Отже, останнім днем на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, що подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього КАС України, є 16.02.2020 року (30 днів з дати оприлюднення 17.01.2020 року).

Тобто, в даному випадку позивач про порушення своїх прав мав можливість дізнатися починаючи з 17.01.2020р., з моменту опублікування зазначеного вище рішення Конституційного Суду України, а відтак з цієї дати і розпочався відлік строку звернення до суду із заявою про перегляд рішення за виключними обставинами.

При цьому, факт відсутності об`єктивної змоги, можливості та права звертатися із заявою про перегляд судового рішення по справі у зв`язку з виключними обставинами до прийняття остаточного рішення по справі Верховним Судом (12.10.2020р.), на який посилається позивач як на поважну причину пропуску строку звернення до суду з заявою про перегляд рішення суду за виключними обставинами, не змінює моменту, з якого ОСОБА_1 повинен був дізнатись про порушення прав. Зазначена ним дата 19.10.2020р. свідчить лише про час, коли позивач дізнався про те, що Верховним Судом при прийнятті постанови по справі не взято до уваги Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, після чого позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата (19.10.2020р.) не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. Крім того, наведене не позбавляє позивача необхідності дотримання встановлених законом строків звернення до суду у разі звернення до суду за захистом свого права.

За змістом статей 57, 68 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ні заява про перегляд за виключними обставинами, ні клопотання про поновлення строку, ні матеріали справи не містять відомостей щодо існування об`єктивних обставин, які обумовили неможливість звернення позивача до суду з даною заявою протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" ( 980_172 ) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Зі змісту пункту 52 рішення «Устименко проти України» випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Відповідно із ч. 4 ст. 366 Кодексу адміністративного судочинства України, крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник як сторона, яка безпосередньо є ініціатором подання даної заяви жодних належних доказів в підтвердження наявності поважних причин пропуску звернення до суду з даною заявою, а саме: існування обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, не надав, тому клопотання про поновлення строку слід відхилити.

Відповідно із ч. 4 ст. 366 Кодексу адміністративного судочинства України, крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018р. підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 121, 299, 321, 363, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами відхилити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018р. по справі за апеляційною скаргою Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року по справі № 820/3353/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути без розгляду заявнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати всім учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Спаскін О.А.
Судді П`янова Я.В. Перцова Т.С.