Справа № 580/5778/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 січня 2021 року справа № 580/5778/20

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) до Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (вул. В.Погорілова, 1, м.Звенигородка, Черкаська обл., 20200, далі відповідач), в якому просить:

- зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП №60136346 від 23.09.2019 з виконання постанови Звенигородського міськрайонного відділу ВДВС ГТУЮ №694/718/16-ц від 09.02.2017 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 91868 грн. 01 коп.;

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 23.09.2019 №60136346 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 91868 грн. 01 коп.;

- стягнути з Держави за рахунок асигнувань відповідача грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень у сумі 60000 грн.

Відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 вказану позовну заяву залишено без руху і надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду, оскільки позивачем поданий позов із пропуском десятиденного строку звернення до суду та в порушення вимог ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ним не додано до позову заяви про поновлення цього строку.

На адресу суду від позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви із заявою про поновлення строку звернення до суду в якій зазначено, що він у грудні 2019 року вже звертався до Черкаського окружного адміністративного суду із вказаним позовом щодо оскарження постанови від 23.09.2019 №60136346 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 91868 грн. 01 коп., однак цей позов було залишено без руху через пропуск 10-денного строку звернення до суду та з метою виконання її вимог неодноразово звертався до відповідача із заявами про отримання постанови від 23.09.2019 №60136346 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 91868 грн. 01 коп., які залишення відповідачем без задоволення, а тому просить суд вважати причини пропуску, встановлені частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного суду України, строку до адміністративного суду поважними та відкрити провадження у справі в порядку статті 171 Кодексу адміністративного судочинства.

Разом з цим, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, відповідно до ч. 1, 2 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, встановлення законодавцем скороченого (10-ти деного) строку для звернення особи до суду за захистом своїх порушених прав у визначеній ст. 122КАС України категорії справ, не має на меті перешкоджання доступу до правосуддя, а переслідує ціль якнайшвидшого відновлення порушених прав позивача шляхом поновлення його на посаді чи скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (№3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) «…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави».

Отже, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує наказ про звільнення та пов`язані із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як встановлено суддею з позову, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 23.09.2019 №60136346 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 91868 грн. 01 коп., однак до Черкаського окружного адміністративного суду з даним позовом позивач звернулась лише 10.12.2020 (відомості Укрпошти на конверті, в якому надійшов позов до суду), тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

Суддя звертає увагу, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Таким чином, доводи позивача про те, що строк звернення до суду із вказаним позовом пропущений ним з поважних причин внаслідок того, що підстави та факти протиправності постанови від 23.09.2019 №60136346 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 91868 грн. 01 коп. позивачем встановлені лише з моменту ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження, а не з моменту коли йому стало відомо про оскаржувану постанову (отримано), нівелюється правами, наданими Законом боржнику.

Крім того, норми ст. ст. 121-123 КАС України не пов`язують початок перебігу строку звернення до адміністративного суду із обізнаністю особи про підстави прийняття суб`єктом владних повноважень певних рішень чи про їх обґрунтування (мотивацію), тому про порушення оскаржуваним рішенням своїх прав, позивач, як зазначалося, дізнався ще у грудні 2019 року.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ст.ст.121-123 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

З огляду на це, позивач повинен також ґрунтовно мотивувати, що він не міг дізнатися про порушення свого права (можливість ознайомитись із матеріалами вказаного виконавчого провадження у грудні 2019 року), що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2019 у справі №826/123/17.

Також суддя вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.08.2019 у справі №605/568/17.

Таким чином, суддею не визнаються поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки про оскаржувану постанову позивачу було відомо ще у грудні 2019 року (рік назад), тому позивач після того, як йому стало відомо про оскаржувану постанову, мав можливість ознайомитись із матеріалами вказаного виконавчого провадження у грудні 2019 році, тому посилання позивача на те, що вій дізнався про порушення прав саме з моменту ознайомлення з матеріалами ВП №60136346 та отримання лише 05.12.2020 копії оскаржуваної постанови, суддя розцінює як штучне створення підстав для визнання поважними строків звернення до суду із вказаним позовом.

Суддя також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, Верховний Суд надав відповідь на всі аргументи позивача, наведені в касаційній скарзі, які мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 30 липня 2020 року у справі №815/4791/17, від 16 травня 2018 року у справі №815/3814/17.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачу у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суддя на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України вважає за необхідне повернути позивачу подану ним позовну заяву.

Одночасно суддя звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення моральної шкоди повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя В.А. Гайдаш