Справа № 160/10003/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді:Царікової О.В.
секретаря судового засідання:Богатинської К.В.
представника позивача представника відповідача Підлужного В.М., Никитенка Є.В.,
21 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 за № 5273-5250-0463 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 106553,22 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 28.03.2017 за №207-1301 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 106553,22 грн.
У судовому засіданні 07 грудня 2020 року представник позивача підтримав заявлений адміністративний позов та просив суд задовольнити його повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні 07 грудня 2020 року заперечив проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на час надіслання податкового повідомлення - рішення), документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 28.03.2017 за №207-1301 не направлялося ОСОБА_1 за його податковою адресою платника податків ( АДРЕСА_4 ), а тому позивачем не пропущено строк на його оскарження в судовому порядку.
Згідно з підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України, земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Підпунктом 271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК України встановлено, що: базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнту індексації, визначеного в відповідності з порядком, встановленим даним розділом.
Закон України «Про оцінку земель» визначає термін «нормативна грошова оцінка земельних ділянок», як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Дослідивши означені витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки судом встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом від 19.06.2015 за № 03-07/190615/13 становить 3071579,22 грн., коефіцієнт Кф - 2,50; нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом від 17.04.2018 за №98/060418/03-07 становить 4210979,68 грн., коефіцієнт Кф - 2,50. Означені витяги містять дати їх видачі, у той же час витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.04.2018 за № 98/060418/03-07 містить примітку, що грошова оцінка земельної ділянки визначена станом на 01.01.2016.
Зі змісту витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.06.2015 за №03-07/190615/13 та від 17.04.2018 за №98/060418/03-07 встановлено, що вони видані за формою та змістом, що був передбачений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 № 18/15/21/11 «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», у той же час наказ Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 592/341/428 від 30.12.2016.
Натомість, у 2017 - 2020 роках діяв наказ Міністерства аграрної політики та продовольства від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», який відповідно до п.3 означеного наказу підлягає застосуванню з 1 січня 2017 року.
Отже, витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 17.04.2018 за №98/060418/03-07 не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів».
Як видно з наявних витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вони містять різний розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Судом також встановлено, що у період, що досліджується, а саме: з 01.01.2017 діяв наказ Міністерства аграрної політики та продовольства від 25.11.2016 №489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ вказаного Порядку, за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюється за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну оцінку земельної ділянки (додаток 9).
У новій формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на відміну від форми, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук України "Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів" від 27.01.2006 №18/15/21/11 також повинно бути зазначено категорію земель та цільове призначення земельної ділянки відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), та зазначається, що витяг сформовано.
Згідно з пунктами 3, 5 розділу ІІ Порядку, коефіцієнт Кф - це коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки та встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548.
Додатком 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (пункт 5 розділу ІІ) визначені коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф) в межах окремих видів цільового призначення, на підставі кодів КВЦПЗ.
Так, землі житлової та громадської забудови віднесені до секції В, в межах цієї секції землі громадської забудови, передані для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови мають код КВЦПЗ 03.15, їх коефіцієнт Кф - дорівнює 0,7, саме який вказаний у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.07.2020 за № 2062/0/197-20, що наданий позивачу у справі.
Рішенням Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 №4/65 затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська, розроблену ДП науково-дослідного інституту проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.М. Білоконя; введено в дію з 01.01.2016 нову нормативну грошову оцінку земель м. Дніпропетровська базовою вартістю 1 кв.м. землі - 306,35 грн. та відзначено, що нормативна грошова оцінка земель м. Дніпропетровська підлягає щорічній індексації відповідно до вимог чинного законодавства.

З 2016 року по 2020 рік базова вартість 1 кв.м. землі у м. Дніпрі не змінювалася, таким чином нормативно-грошова оцінка земельної ділянки протягом 2017 - 2020 рр. також не змінювалася, а лише підлягала індексації.

З урахуванням викладеного, доводи відповідача про те, що ним використовувалися вірні дані згідно з витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.06.2015 за №03-07/190615/13 та від 17.04.2018 за №98/060418/03-07 є необгрунтованими, до того ж означені витяги видані стосовно періоду 2015-2016 роки.

У той же час відповідачем не надано суду доказів на підтвердження розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером :03:328:0232 протягом 2017-2020 років, визначеної відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів».

Суд відхиляє доводи представника відповідача, що відносно земельної ділянки із кадастровим номером :03:328:0232 здійснювалася зміна цільового призначення, оскільки жодних доказів на підтвердження даних обставин матеріали справи не містить. У той же час, в матеріалах справи міститься договір оренди від 21.07.2015, лист Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а також витяги з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що свідчать про відсутність факту зміни цільового призначення означеної земельної ділянки.

У відповідності до пункту 286.1 статті 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з підпунктами 27 та 36 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує виконання на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру, і видає, зокрема, витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 286.5 ст. 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Пунктом 54.5 статті 54 ПК України визначено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як встановлено з оскаржених податкових повідомлень-рішень, вони були прийняті згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та відповідно до пункту 286.5 статті 286 розділу ХІІ ПК України.

Отже, враховуючи приписи пункту 54.5 статті 54 ПК України, саме на контролюючий орган покладена відповідальність за своєчасність, достовірність і повноту нарахування грошового зобов`язання.

З урахуванням викладеного, податковим органом було невірно визначено базу оподаткування та відповідно неправильно визначений розмір орендної плати фізичних осіб за землю у податкових повідомленнях-рішеннях від 22.04.2020 № 24074-5140-0463, від 01.03.2019 № 5273-5250-0463, від 23.03.2018 № -0463, від 28.03.2017 № 207-1301. Окрім того, при нарахуванні грошового зобов`язання з орендної плати за землю фізичних осіб за 2020 рік ОСОБА_1 згідно з податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2020 №24074-5140-0463 контролюючим органом невірно застосовано ставку орендної плати за землю на рівні 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Так, відповідно принципу стабільності зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року (підпункт 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України).

Як встановлено пунктом 4.5 статті 4 ПК України при встановленні або розширенні існуючих податкових пільг такі пільги застосовуються з наступного бюджетного року.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. (в чинній на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення редакції) (12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України).

Офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті (пункт 12.5. статті 12 Податкового кодексу України).

Рішення Дніпровської міської ради №8/52 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 № 13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" від 18.12.2019 було прийнято менше ніж за 2 тижні до початку бюджетного року (2020 року), в якому воно планувалося до застосування, що є порушенням принципу стабільності податкового законодавства.

Окрім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі №160/3200/20 визнано протиправними та нечинними рішення Дніпровської міської ради №8/52 та №9/52 від 18.12.2019 року, означене рішення суду залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд також враховує висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 10 березня 2020 року у справі №160/1088/19 щодо неможливості зобов`язання платника податків виконати положення нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, що передбачені законом.

В силу вимог частини 1 та частини 2статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття оскаржених податкових повідомлень - рішення в частині та відповідність їх нормам діючого законодавства України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2020 № 24074-5140-0463 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 489893,58 грн; податкового повідомлення-рішення від 01.03.2019 за № 5273-5250-0463 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 106553,22 грн; податкового повідомлення-рішення від 23.03.2018 за № -0463 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 106553,22 грн; податкового повідомлення-рішення від 28.03.2017 за №207-1301 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 106553,22 грн. та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 8095,53 грн., що документально підтверджується квитанцією від 19.08.2020 № 26499.

Також позивачем у відповідності до частини 7 статті 139 КАС України подано заяву до закінчення судових дебатів про надання часу для надання суду доказів понесення витрат на оплату правничої допомоги.

За вказаних обставин, суд у відповідності до частини 6 статті 246 КАС України вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 21 грудня 2020 року о 11:40.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 194, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м.Дніпро, 49000; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 22.04.2020 № 24074-5140-0463 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 489893,58 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 01.03.2019 за № 5273-5250-0463 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 106553,22 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 23.03.2018 за № -0463 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 106553,22 грн;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.03.2017 за №207-1301 (форми "Ф") в частині нарахування суми податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб у розмірі 106553,22 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8095 (вісім тисяч дев`яносто п`ять) грн. 53 коп.

Призначити на 21 грудня 2020 року о 11:40 судове засідання у даній адміністративній справі для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу та зобов`язати позивача до 14 грудня 2020 року включно надати суду докази понесення витрат на правничу допомогу та докази направлення відповідачу належним чином засвідчених копій вказаних документів. Судове засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4, зала № 12.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 грудня 2020 року.

Суддя О.В. Царікова