Справа № 819/34/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 819/34/16

адміністративне провадження № К/9901/36269/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року

у справі №819/34/16

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Тернопільської області, Теребовлянської місцевої прокуратури

про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у позові ОСОБА_1 до Прокуратури Тернопільської області, Теребовлянської місцевої прокуратури про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року дана постанова залишена без змін, та постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у справі № 819/34/16 залишено без змін.

ОСОБА_1 посилаючись на рішення від 26.03.2020 Конституційного суду України № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18), яким визнано деякі положення Бюджетного кодексу України неконституційними і вважаючи ці обставини виключними звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі № 819/34/16, в якій просив скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року та прийняти нове рішення яким:

-визнати протиправним дії посадових осіб прокуратури Тернопільської області щодо організації і проведення безпідставного звільнення ОСОБА_1 з органів прокуратури;

-скасувати наказ прокурора Тернопільської області № 1263-к від 16.12.2015 р. про звільнення ОСОБА_1 з органів прокуратури;

- зобов`язати керівника прокуратури Тернопільської області негайно поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури та запропонувати (адмінстративну) посаду відповідно до рейтингового списку та інших переваг згідно ЗУ «Про прокуратуру» та КЗпП України;

- зобов`язати керівника прокуратури Тернопільської області призначити ОСОБА_1 на адміністративну посаду Теребовлянської місцевої прокуратури передбачену п.п. 14, 15, ч.1 ст. 39 Закону України «Про прокуратуру»;

- визнати незаконним запис в трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1 з органів прокуратури;

- зобов`язати прокуратуру Тернопільської області здійснити перерахунок посадового окладу та інших виплат з 15 липня 2015 року по 16 грудня 2015 року, а також: виплату ОСОБА_1 заробітної плати; виплат для вирішення соціально-побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення; здійснити розрахунок за дні не відбутої відпустки, що складає 26 календарних днів із урахуванням вимог ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року;

- стягнути з прокуратури Тернопільської області на мою користь на виплачену заробітну плату з 15 липня 2015 року по 16 грудня 2015 року у розмірі 317286,40 грн.; суму за 26 календарних днів не відбутої відпустки, що складає 22601,22 грн.;

- стягнути з прокуратури Тернопільської області на мою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 грудня 2015 року до дня поновлення на роботі;

- стягнути з прокуратури Тернопільської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану неправомірними діями відповідача, в сумі 10000,00 грн

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року, в задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Також скаржником в касаційній скарзі ставить питання про скасування ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Щодо ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року Верховний Суд зазначає наступне.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22 грудня 2005 року № 3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року (К/9901/25325/20), відмовлено у відкритті касаційного провадження касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №819/34/16.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення. Зазначена норма є імперативною для суду й не допускає двозначних тлумачень.

Враховуючи зазначене та наявність ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у цій же справі, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Щодо ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року, залишеної без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року, суд касаційної інстанції прийшов до наступних висновків.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частини першої статті 241 КАС України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Відповідно до частини другої статті 368 КАС України в суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, судом не встановлені, таких застережень касаційна скарга також не містить.

Отже, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткових обставин справи, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року у справі №819/34/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Тернопільської області, Теребовлянської місцевої прокуратури про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіО.В. Калашнікова Н.М. Мартинюк Ж.М. Мельник-Томенко