Справа № 120/6485/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 січня 2021 р. Справа № 120/6485/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним з метою ведення фермерського господарства отримано в оренду земельні ділянки на підставі укладених з Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області договорів оренди землі.

28.09.2020 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № 5031-0416-0214, № 5032-0416-0214, № 5033-0416-0214, № 5034-0416-0214, № 5035-0416-0214, № 5036-0416-0214, якими йому визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб.

Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи, що він не є платником спірних податкових зобов`язань, адже орендовані ним земельні ділянки після реєстрації фермерського господарства перейшли у користування юридичної особи - Фермерського господарства "КАІР". Тому, орендну плату за орендовані земельні ділянки сплачувало саме Фермерське господарство "КАІР".

Ухвалою від 12.11.2020 відкрито провадження у справі та відповідно до ст. 262 КАС України вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

Також витребувано з власної ініціативи у відповідача розрахунки податкових зобов`язань, що нараховані оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями № 5031-0416-0214, № 5032-0416-0214, № 5033-0416-0214, № 5034-0416-0214, № 5035-0416-0214, № 5036-0416-0214 від 28.09.2020.

09.12.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що податкові повідомлення-рішення про визначення податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб, були прийняті на підставі укладених договорів оренди земельних ділянок де орендарем та платником орендної плати зазначено ОСОБА_1 .

Оскільки, відповідно до п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, то ОСОБА_1 , (засновник фермерського господарства), на думку відповідача, повинен сплачувати спірні загальнообов`язкові платежі.

Відповідач вказав, що Фермерське господарство "КАІР" не є стороною договорів оренди землі, а тому не може вважатися платником орендної плати.

23.12.2020 на адресу суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи заяву позивач зазначив, що Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 по справі № 500/2486/19 відступив від позиції про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеної в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 по справі № 2540/2576/18, у якій визначено, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, яке оскаржено.

Позивач вказав, що Верховний Суд сформулював правовий висновок про те, що норма п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України. Водночас положення п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України є спеціальними щодо норми ч. 4 ст. 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження абз. 3 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті.

Крім того позивач зазначає, що в постанові від 26.11.2020 по справі № 500/2486/19 Верховний Суд дійшов висновку, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Визначаючись щодо процесуального питання про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, суд враховує наступне.

Як зазначає позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду, з метою визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, він звернувся до ДПС України зі скаргою. Рішення ДПС України від 25.09.2020 № К/99-00-06-02-04 ним отримано 29.09.2020.

Водночас, суд встановив, що предметом оскарження до ДПС України були податкові повідомлення рішення від 22.06.2020 № -0214, № -0214, № -0214, № -0214, № -0214, № -0214, які були скасовані в адміністративному порядку.

Разом з тим, предметом оскарження в цій справі є податкові повідомлення рішення від 28.09.2020 № 5031-0416-0214, № 5032-0416-0214, № 5033-0416-0214, № 5034-0416-0214, № 5035-0416-0214, № 5036-0416-0214, які позивачем в адміністративному порядку до ДПС України оскарженні не були, а тому до оскарження цих податкових повідомлень - рішень не застосовується місячний строк звернення до суду

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем строк звернення до суду із цим позовом не пропущений, тому такий строк не потребує поновлення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

17.10.2014 між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі № 786.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 14,1351 га, кадастровий номер :03:000:0629 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 9620,36 грн. за 1 рік (а.с.25-27).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 17.10.2014, Орендодавець передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0629, площею 14,1351 га розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.28).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна від 28.10.2014 № 28698191 за Орендарем ( ОСОБА_1 ) зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0629, площею 14,1351 га, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району для ведення фермерського господарства (а.с.34).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0629 площею 14,1351 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.88).

17.10.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі № 787.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 12,7480 га, кадастровий номер :03:000:0626 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10761,32 грн. за 1 рік (а.с.35-38).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 17.10.2014, Орендодавець передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0626, площею 12,7480 га розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.38).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна від 28.10.2014 № 28688145 за Орендарем ( ОСОБА_1 ) зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0626, площею 12,7480 га, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району для ведення фермерського господарства (а.с.45).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0626 площею 12,7480 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.88).

17.10.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі № 788.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 9,0343 га, кадастровий номер :03:000:0643 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 6544,08 грн. за 1 рік (а.с.46-48).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 17.10.2014, Орендодавець передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0643, площею 9,0343 га розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.49).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна від 28.10.2014 № 28677963 за Орендарем ( ОСОБА_1 ) зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0643, площею 9,0343 га, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району для ведення фермерського господарства (а.с.55).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0643 площею 9,0343 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.88).

17.10.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі № 789.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 21,6310 га, кадастровий номер :03:000:0633 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 14070,32 грн. за 1 рік (а.с.56-58).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 17.10.2014, Орендодавець передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0633, площею 21,6310 га розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.59).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна від 28.10.2014 № 28701034 за Орендарем ( ОСОБА_1 ) зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0633, площею 21,6310 га, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району для ведення фермерського господарства (а.с.65).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0633 площею 21,6310 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.88).

17.10.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі № 790.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 10,6784 га, кадастровий номер :03:000:0642 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 7802,96 грн. за 1 рік (а.с.66-68).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 17.10.2014, Орендодавець передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0642, площею 10,6784 га розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.69).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна від 28.10.2014 № 28683340 за Орендарем ( ОСОБА_1 ) зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0642, площею 10,6784 га, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району для ведення фермерського господарства (а.с.75).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0642 площею 10,6784 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.88).

17.10.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі № 791.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 14,3475 га, кадастровий номер :03:000:0628 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10913,48 грн. за 1 рік (а.с.76-78).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 17.10.2014, Орендодавець передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0628, площею 14,3475 га розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.79).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна від 28.10.2014 № 28692676 за Орендарем ( ОСОБА_1 ) зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0628, площею 14,3475 га, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького району для ведення фермерського господарства (а.с.85).

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0628 площею 14,3475 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Іллінецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.88).

25.11.2014 створено та зареєстровано ФГ "КАІР" () за адресою вул. Кірова , 116, м. Іллінці, Іллінецький район, Вінницька область (а.с.101-103).

Засновником ФГ "КАІР" є ОСОБА_1 , який є головою господарства та власником статутного капіталу 2000000,00 грн.

Відповідно до ст. 6 Розділу ІІ Статуту ФГ "КАІР", землі фермерського господарства складаються із:

- земельної ділянки, що належить на праві власності або на праві постійного користування господарству як юридичній особі;

- земельних ділянок, що належать громадянам членам фермерського господарства на праві приватної власності;

- земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди;

- земельних ділянок наданих членам фермерського господарства для ведення фермерського господарства.

Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство (а.с.91-92).

28.09.2020 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № 5031-0416-0214 на суму 16129,07 грн., № 5032-0416-0214 на суму 11695,08 грн., № 5033-0416-0214 на суму 21088,60 грн., № 5034-0416-0214 на суму 14419,00 грн., № 5035-0416-0214 на суму 16357,12 грн., № 5036-0416-0214 на суму 9808,27 грн., якими ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб (а.с.9-14).

Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи, що він не є платником спірних податкових зобов`язань, адже орендовані ним земельні ділянки після реєстрації фермерського господарства перейшли у користування юридичної особи - Фермерського господарства "КАІР". Тому, орендну плату за орендовані земельні ділянки сплачувало саме Фермерське господарство "КАІР".

Відтак на думку позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими що підлягають скасуванню.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Відповідно до п. 7.3 ст. 7 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно із п. п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно п. 288.2 ст. 288 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Пунктом 288.3 статті 288 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI встановлено, що об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV (далі - Закон від 06.10.98 № 161-XIV), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року № 973-IV (далі - Закон від 19.06.2003 № 973-IV) передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися із:

а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону від 19.06.2003 № 973-IV, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Крім того, згідно із ст. 8 Закону від 19.06.2003 № 973-IV, фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Таким чином, укладення договорів оренди земельних ділянок від 17.10.2014 та їх державна реєстрація стали передумовою для державної реєстрації ФГ "КАІР", як юридичної особи.

За наведених обставин та приймаючи до уваги, що орендовані земельні ділянки фактично використовує саме юридична особа - ФГ "КАІР", а фізична особа, яка її отримала в оренду з цільовим призначенням "для ведення фермерського господарства" здійснює на ній діяльність не особисто, а через створену ним юридичну особу - фермерське господарство, орендну плату за орендовану земельну ділянку правомірно сплачувало саме ФГ "КАІР". Лише за таких умов може бути дотримано вимоги згідно укладених договорів щодо цільового використання переданих земель.

Висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 04.09.2018 по справі № 814/1005/16. Погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції зазначив, що об`єктом плати за землю у розглянутих правовідносинах є земельна ділянка, надана в оренду з метою створення фермерського господарства, а майнові права на таку земельну ділянку передаються до складеного капіталу фермерського господарства, яке реалізовуючи права землекористувача має обов`язок внесення плати за землю.

Крім цього суд зазначає, що правова оцінка нарахуванню орендної плати позивачу за орендовані ним на підставі договорів від 17.10.2014 № 786-791 земельні ділянки за інший період (2018 та 2019 роки) вже надавалася судом. Рішеннями Вінницького окружного адміністративного суду по справах від 11.03.2019 № 120/59/19-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019, та від 04.11.2019 по справі № 120/2925/19-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення за позовом ОСОБА_1 . У вказаних справах, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що права землекористувача реалізує ФГ "КАІР", а тому і зобов`язане сплачувати плату за землю.

Наведений висновок узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду.

Зокрема Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання щодо переходу права постійного користування земельною ділянкою до селянського (фермерського) господарства від його засновника, у постанові від 23.06.2020 по справі № 179/1043/16-ц вказала на те, що передбачені законом особливості надання фізичній особі земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджують те, що таку ділянку можна було безоплатно отримати лише для створення відповідного господарства, після чого її використання можливе було тільки для ведення селянського (фермерського) господарства, тобто для вироблення, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції. Таку діяльність здійснює саме селянське (фермерське) господарство, а не його засновник.

Іншими словами, після набуття засновником селянського (фермерського) господарства права постійного користування земельною ділянкою для ведення такого господарства та проведення державної реєстрації останнього постійним користувачем зазначеної ділянки стає селянське (фермерське) господарство.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 922/989/18.

Також Великою Палатою Верховного Суду задля формування єдиної практики у питанні застосування приписів Закону від 06.10.98 № 161-XIV, Закону від 19.06.2003 № 973-IV, щодо процедури оформлення переходу прав та обов`язків орендаря від фізичної особи до створеного нею фермерського господарства, розглядалася справа № 927/79/19, за результатами перегляду якої 30.06.2020 було прийнято постанову.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила:

"Згідно із частиною першою статті 8-1 Закону від 06.10.98 № 161-XIV право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу.

Разом з тим вищенаведеними нормами Закону від 19.06.2003 № 973-IV запроваджений механізм, за яким земельна ділянка спочатку надається в оренду громадянину з метою здійснення підприємницької діяльності (для ведення фермерського господарства), проте останній може використовувати її лише шляхом створення фермерського господарства як форми здійснення своєї підприємницької діяльності. Таке фермерське господарство створюється після отримання громадянином земельної ділянки в оренду. З моменту створення цього фермерського господарства та його державної реєстрації до нього за нормами Закону від 19.06.2003 № 973-IV переходять права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі.

Отже, в цьому випадку не відбувається відчуження орендарем права на оренду земельної ділянки, що обмежено частиною першою статті 8-1 Закону від 06.10.98 № 161-XIV, а здійснюється встановлений нормами Закону від 19.06.2003 № 973-IV перехід прав та обов`язків орендаря земельної ділянки від громадянина до створеного ним фермерського господарства. При цьому такий перехід відбувається в силу вищенаведених норм Закону від 19.06.2003 № 973-IV та не потребує вчинення сторонами орендних правовідносин будь-яких додаткових дій, у тому числі укладення додаткових угод".

Щодо аргументів відповідача про те, що орендарем земельних ділянок є позивач, а тому згідно п. 288.2 ст. 288 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, саме він є платником орендної плати, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-ІУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (995_004) та практику Суду, як джерело права.

У рішенні від 4 жовтня 2010 року по справі "Щокін проти України" Європейський суд вказав, що відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56).

У разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків платників податків національні органи були зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків (п. 57).

В іншому випадку, втручання у майнові права заявника є незаконним для цілей статті 1 Першого протоколу до Конвенції (п. 58).

Окресленому підходу кореспондує норма п. 56.21 ст. 56 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, згідно якої, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, незважаючи на те, що у спорі який розглядається, об`єктом плати за землю є земельні ділянки, орендарем яких за договором формально вважається позивач, однак враховуючи, що такі ділянки надавалися з метою створення фермерського господарства і майнові права на вказані земельні ділянки перейшли на підставі Закону від 19.06.2003 № 973-IV до ФГ "КАІР", на переконання суду, саме ФГ є носієм обов`язку внесення плати за землю.

Відтак, суд дійшов висновку, що наявні підстави для скасування податкових повідомлень - рішень від 28.09.2020 № 5031-0416-0214, № 5032-0416-0214, № 5033-0416-0214, № 5034-0416-0214, № 5035-0416-0214, № 5036-0416-0214.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 894,97 грн., належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення прийняті Головним управлінням ДПС у Вінницькій області від 28.09.2020 № 5031-0416-0214, від 28.09.2020 № 5032-0416-0214, від 28.09.2020 № 5033-0416-0214, від 28.09.2020 № 5034-0416-0214, від 28.09.2020 № 5035-0416-0214, від 28.09.2020 № 5036-0416-0214.

Стягнути в користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 894,97 грн. (вісімсот дев`яносто чотири гривні 97 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович