Справа № 569/678/21
Суддя: Бучко Т. М.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/678/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого суддi Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача Ковалик Х.М.

відповідача Блажина В.І.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi спpаву за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити пропущениц процесуальний строк звернення до суду; затримати громадянина Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі України; помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 місяців; примусово видворити іноземця за межі України; рішення допустити до негайного виконання.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 12 січня 2020 року в ході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України, працівниками Рівненського районного відділу УДМС в Рівненській області в смт.Квасилів було виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_2 , який не виконав рішення про примусове повернення та продовжує перебувати на території України понад строки, встановлені законодавством України. 6 грудня 2019 року закінчився дозволений строк перебування, проте іноземець території України не покинув. Іноземець не вжив заходів щодо легалізації свого перебування в порядку, визначеному законом, до УДМС з питань продовження строку перебування на території України не звертався. 14 лютого 2020 року головним спеціалістом сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Рівненського РВ УДМС Лещик М.Ю. прийнято рішення про примусове повернення з України ОСОБА_2 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 4 березня 2020 року. Вказане рішення іноземцем не оскаржувалося і на даний час є чинним та на дату звернення до суду з адміністративним позовом іноземцем не виконано. 12 січня 2021 року за рішенням УДМС іноземця було затримано і поміщено в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Оскільки іноземець не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та зважаючи на відсутність у нього бажання повернутись в країну походження, приймаючи до уваги те, що відповідач під час законного перебування на території України не був позбавлений можливості звертатися до ДМС із заявою про продовження строку свого перебування та (або) визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, після дати 04.03.2020 має статус нелегального мігранта, тому підлягає примусовому видворенню з України. Разом з тим, враховуючи, що іноземець не має в Україні постійного місця проживання, засобів для існування, близьких родичів, небажанням добровільно покинути територію України, є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець, стосовно якого подано позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення.

Ухвалою від 14 січня 2021 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними для окремих категорій термінових справ, з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позов визнав та пояснив, що не мав фінансової можливості виїхати за межі України у встановлені строки. У вересні 2020 року впав з дерева та пошкодив спину, лікувався. Для легалізації свого перебування в Україні не мав необхідних коштів. Не заперечує проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 12 січня 2020 року вході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України,працівниками Рівненського районного відділу УДМС в Рівненській області в смт.Квасилів був виявлений громадянин Республіки Молдова ОСОБА_3 , який перебуває на території України без законних підстав.

ОСОБА_4 прибув на територію України 26 жовтня 2019 року через КПП «Мамалига», що підтверджується відповідним штампом у закордонному паспорті НОМЕР_1 , який виданий 24.06.2019 року та дійсний до 24.06.2029 року.

6 грудня 2019 року закінчився дозволений строк перебування відповідача в Україні, проте останній території України не покинув та не вжив заходів щодо легалізації свого перебування, з питань продовження строку перебування на території України не звертався.

14 лютого 2020року головним спеціалістом сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Рівненського РВ УДМС ОСОБА_5 прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 4 березня 2020 року. Рішення доведено до відома відповідача та взято з нього зобов`язання добровільно виїхати з України у визначений рішенням строк, а також проінформовано його про здійснення УДМС подальшого контролю за фактичним виконанням цього рішення.

Вказане рішення відповідачем не оскаржувалося і є чинним. В добровільному порядку відповідач рішення не виконав.

12 січня 2021 рокуза порушення правил перебування на території України (ухилення від виїзду після закінчення відповідного строку перебування) ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП. За наслідками розгляду протоколу на нього накладений штраф в розмірі 3400 грн.

12 січня 2021 року за рішенням УДМС відповідач був затриманий і поміщений в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

В судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території України незаконно та мав до 4 березня 2020 року виїхати з неї.

Також встановлено, що громадянин Молдови ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України відповідач не звертався. Доказів протилежного суду не надано.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободабо ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове видворення.

Згідно із ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Суд встановив, що відносно відповідача 14 лютого 2020 року ухвалено рішення про примусове повернення з України, яке ним не виконано. Доказів на підтвердження поважності причин невиконання рішення про примусове повернення відповідачем не надано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно з пунктом 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

Відповідно до п.1.ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поурки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Передбачених ст.31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» обставин, за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства, у справі не встановлено.

Зважаючи на те, що відповідач не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, приймаючи до уваги, що відповідач під час законного перебування на території України не був позбавлений можливості звертатися до ДМС із заявою про продовження строку свого перебування та (або) визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та враховуючи, що наявні підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Позивач також просить поновити пропущений строк звернення до суду, посилаючись на те, що протягом березня-грудня 2020 року працівниками УДМС неодноразово здійснювалися заходи щодо розшуку відповідача з метою проведення дій по примусовому поверненню, в тому числі і для звернення до суду з позовом про примусове видворення.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи на те, що позивачем до матеріалів позову долучені повідомлення ГУ ДМС, УДМС України в областях, ЦМУ ДМС України у м.Києві та Київській області від 10.05.2020 та від 12.06.2020; повідомлення Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області від 06.03.2020 та від 11.06.2020, які свідчать про дії, спрямовані на розшук відповідача, суд вважає за можливе поновити позивачу процесуальний строк звернення до суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Враховуючи заявлені позивачем вимоги та обставини справи, суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 9, 90, 242, 246, 255, 289, 293, 295, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі України - задовольнити.

Поновити пропущений процесуальний строк звернення Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до суду.

Затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі України з поміщенням його до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як на шість місяців.

Примусово видворити громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Сторони у справі:

позивач - Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.16 Липня, 6; ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Молдова, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 18 січня 2021 року.

Суддя