Справа № 520/11306/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 січня 2021 р. № 520/11306/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Турко А.В.,

за участю:

представника позивача - Терпелюка Є.В,

представника відповідача - Потапенко І.

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акін-М» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Акін-М» , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення - рішення №8 від 27.11.2019, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за ПДВ на суму 61451,00 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 30725,50 грн.; податкове повідомлення - рішення №8 від 27.11.2019, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у сумі 69193,00 грн.; податкове повідомлення - рішення №8 від 27.11.2019, яким накладено штрафні санкції в сумі 1020,00 грн.;

- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (ід. код юридичної особи 43143704, юридична адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ТОВ «Акін-М» (ідентифікаційний код юридичної особи 36555491, юридична адреса: 61091, м. Харків, вул. Танкопія, буд. 14, кв. 112) судові витрати у сумі 32435,85 грн., в тому числі судовий збір у сумі 2435,85 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 30000,00 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що висновки акту перевірки Головного управління ДПС у Харківській області є необґрунтованим, оскільки працівниками ДПС при перевірці не були використані первинні бухгалтерські документи підприємства, які були надані в повному обсязі відповідачу. Тобто, висновки відповідача не відповідають дійсним обставинам справи і ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях. Зазначена позиція спростовується наявністю первинної документації щодо угод між позивачем та його контрагентами.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду Старосєльцевої О.В. від 01.09.2020 року відкрито провадження по справі та призначено проведення підготовчого засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями та на підставі розпорядження керівника апарату суду 07.10.2020 р. № 03-05/60, з підстав перебування судді Старосєльцевої О.В. відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, головуючим суддею по справі № 520/11306/20 визначено суддю Бідонько А.В.

Ухвалою суду від 09.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що податкові повідомлення-рішення було прийнято контролюючим органом у зв`язку із встановленням перевіркою обставин порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Анкін - М" норм діючого законодавства, які належним чином зафіксовано у акті перевірки. Отже, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача у судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Анкін-М", код ЄДРПОУ - 36455491, зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як суб`єкт господарювання.

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідачем у період з 24.10.2019 по 31.10.2019 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкін-М", з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ПП «Автоторг 7» за лютий, серпень, жовтень, листопад 2018 року; ТОВ «Будімекс Плюс» за січень 2018 року; ТОВ «Будмаркет - Пром 2017» за листопад 2018 року, січень 2019 року; ТОВ «Іннерсел» а березень 2018 року; а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг), за результатами якої складено акт від 06.11.2019 року №653/20-40-14-12-11/36455491.

Згідно висновків акту перевірки від 06.11.2019 року №653/20-40-14-12-11/36455491 фахівцями податкового органу встановлено наступні порушення ТОВ «Анкін-М»:

- п.198.1., п.198.2., п.198.3. ст.198, п.201.1., п.201.7. ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого, підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 130 644,50 грн., у тому числі за січень 2018 року на суму 38 846,93 грн., за лютий 2018 року на суму 30 346,34 грн., за серпень 2018 року на суму 7 882,00 грн. (включено до податкової декларації за жовтень 2018 року), за жовтень 2018 року на суму 13 834,60 грн., за листопад 2018 року на суму 19 867,32 грн., за січень 2019 року на суму 19 867,32 грн., що призвело до: заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 61 451,00 грн., у тому числі за жовтень 2018 року на суму 21 717,0 грн., за листопад 2018 року на суму 19 867,00 грн., за січень 2019 року на суму 19 867,00 грн.; завищення від`ємного значення у розмірі 69 193,00 грн., у тому числі за лютий 2018 року на суму 69 193,00 грн.

- п. 44.6 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) підприємством до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті не надано посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. Отже, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

- п. 121.1 ст. 121 Податкового Кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) платником податків не надано контролюючому органу в ході перевірки оригінали/копії документів, що передбачає штраф в розмірі 510,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки та у зв`язку із встановленими порушенням контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення

- податкове повідомлення - рішення №8 від 27.11.2019, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за ПДВ на суму 61451,00 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 30725,50 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №8 від 27.11.2019, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у сумі 69 193,00 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №8 від 27.11.2019, яким накладено штрафні санкції в сумі 1020,00 грн.

ТОВ «Слобожанщина АС», не погодившись з податковим повідомленням-рішенням №8 від 16.01.2020 року, вважаючи його таким, що суперечить чинному законодавству та не відповідає фактичним обставинам, звернулось до суду з даним позовом.

Як встановлено в ході судового розгляду та вбачається з матеріалів справи, підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та як наслідок прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, стали висновки про безпідставне віднесення у перевіряємих періодах ТОВ "Анкін-М" до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з ПП «Автоторг 7», ТОВ «Будімекс Плюс», ТОВ «Будмаркет - Пром 2017», ТОВ «Іннерсел» за відсутності факту реального здійснення господарських операцій при наявності матеріалів податкової інформації щодо контрагентів позивача, наявності відкритих кримінальних проваджень та пояснень директорі контрагентів щодо непричетності до створення та дальності підприємства-контрагента позивача та недоліків наданих документів.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 статті Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до положень пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування податку на прибуток є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Також, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу).

Перевіряючи правомірність віднесення позивачем сум по вищезазначеним господарським операціям до таких, які підлягають оподаткуванню та формування податкового кредиту ПДВ, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Відповідно до абзацу 11 вищезазначеної статті Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до вимог п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Отже, із матеріалів справи вбачається, що в перевіряємому періоді позивач здійснював господарські взаємовідносини із ПП «Автоторг 7», ТОВ «Будімекс Плюс», ТОВ «Будмаркет - Пром 2017», ТОВ «Іннерсел»

Судом встановлено, що підприємство позивача мало господарські взаємовідносини із контрагентом ПП «Автоторг 7».

Матеріали справи свідчать, що у лютому 2018 року позивач придбав у ПП «Автоторг 7» товар на суму 182 078,02 грн., в т.ч. ПДВ 30 346,34 грн., що підтверджується виставленим ПП «Автоторг 7» рахунком на оплату №27 від 12.02.2018 на загальну суму 182 078,02 грн., у т.ч. ПДВ 30 346,34 грн.; видатковою накладною №27 від 12.02.2018. (а.с. т. 1 66-65).

Розрахунок за результатом господарських правовідносин відбувався за платіжним дорученням №521 від 20.02.2018 року.

За вказаною поставкою відповідачем 26.02.2018 зареєстровано податкову накладну №206 від 12.02.2018 (т.1 а.с. 66-67).

В подальшому закуплений за видатковою накладною №27 від 12.02.2018 у ПП «Автоторг 7» товар Позивачем відвантажено наступним суб`єктам господарювання: ТОВ «НВО «А.Т.О.Р.» за видатковою накладною №72 від 18.07.2018. ТОВ «НВО «А.Т.О.Р.» товар оплачено 08.02.2018 на суму 4200,00 грн. За вказаною поставкою відповідачем зареєстровано податкову накладну №20 від 08.02.2018. Дочірньому підприємству «Харківспецгасіння» Колективного підприємства «Харківспецсервіс» за видатковою накладною №13 від 16.02.2018. ДП «Харківспецгасіння» КП «Харківспецсервіс» товар оплачено 06.02.2018 на суму 83 700,00 грн. За вказаною поставкою відповідачем зареєстровано податкову накладну №6 від 06.02.2018. ТОВ «Спецмонтаж-Груп» за видатковою накладною №14 від 12.02.2018. ТОВ «Спецмонтаж-Груп» товар оплачено 14.02.2018 на суму 18 000,00 грн. За вказаною поставкою відповідачем зареєстровано податкову накладну №22 від 14.02.2018. ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» згідно рахунку №286 від 26.12.2017 за видатковою накладною №16 від 23.02.2018. ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» товар оплачено 05.02.2018 платіжним дорученням №192 на суму 12 698,00 грн. За вказаною поставкою Відповідачем зареєстровано податкову накладну №15 від 05.02.2018. ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» згідно рахунку №12 від 25.01.2018 за видатковою накладною №17 від 23.02.2018 . ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» товар оплачено 05.02.2018 на суму 11 560,80 грн. За вказаною поставкою Відповідачем зареєстровано податкову накладну №15 від 05.02.2018. ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» за видатковою накладною №18 від 23.02.2018. ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» товар оплачено 07.02.2018 на суму 37 680,00 грн. За вказаною поставкою Відповідачем зареєстровано податкову накладну №19 від 07.02.2018. (т. 1 а.с. 68-75 ).

У серпні 2018 року ТОВ «Акін-М» придбав у ПП «Автоторг 7» товар на суму 83 007,60 грн., в т.ч. ПДВ 13 834,60 грн., що підтверджується виставленим ПП «Автоторг 7» рахунком на оплату №1008 від 10.08.2018 на загальну суму 83 007,60 грн., в т.ч. ПДВ 13 834,60 грн.; видатковою накладною №1008 від 10.08.2018 на придбання ТОВ «Акін- М» у ПП «Автоторг 7».

За вказаною поставкою відповідачем зареєстровано податкову накладну №821 від 10.08.2018 на суму 17 805,60 грн. та податкову накладну №822 від 10.08.2018 на суму 65 202,00 грн. (т.1 а.с. 75-78).

В подальшому закуплений за видатковою накладною №1008 від 10.08.2018 у ПП «Автоторг 7» товар позивачем відвантажено наступним суб`єктам господарювання: ПП «Експертно-технічний центр» згідно рахунку №241 від 27.11.2018 за видатковою накладною №153 від 03.12.2018. ПП «Експертно-технічний центр» товар платіжним дорученням №1973 оплачено 28.11.2018на суму 47700,00 грн. За вказаною поставкою Відповідачем зареєстровано податкову накладну №189 від 29.11.2018. ПП «Експертно-технічний центр» згідно рахунку №246 від 28.11.2018 за видатковою накладною №154 від 03.12.2018 ПП «Експертно-технічний центр» товар платіжним дорученням №1977 оплачено 29.11.2018 на суму 31800,00 грн. За вказаною поставкою відповідачем зареєстровано податкову накладну №193 від 29.11.2018. (т. 1 а.с. 79-81).

У жовтні 2018 року ТОВ «Акін-М» придбав у ПП «Автоторг 7» товар на суму 47 292.00 грн., в т.ч. ПДВ 7 882,00 грн., що підтверджується виставленим ПП «Автоторг 7» рахунком на оплату №2910 від 29.10.2018 на загальну суму 47 292,00 грн., в т.ч. ПДВ 7 882,00 грн.; видатковою накладною №2910 від 29.10.2018.

За вказаною поставкою відповідачем 14.11.2018 зареєстровано податкову накладну №165 від 29.10.2018 на суму 47 292,00 грн.

В подальшому закуплений за видатковою накладною №2910 від 29.10.2018 у ПП «Автоторг 7» товар Позивачем відвантажено наступним суб`єктам господарювання: ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» за видатковою накладною №138 від 13.11.2018, №139 від 13.11.2018, №140 від 13.11.2018, №141 від 13.11.2018; ТОВ «НВО «А.Т.О.Р.» за видатковою накладною №150 від 27.11.2018, №6 від 29.01.2019 (т.1 а.с. 83-93).

У листопаді 2018 року ТОВ «Акін-М» придбав у ПП «Автоторг 7» товар на суму 59 601,96 грн., в т.ч. ПДВ 9933,66 грн., що підтверджується виставленим ПП «Автоторг 7» рахунком на №1711 від 17.11.2018 на загальну суму 59 601,96 грн., в т.ч. ПДВ 9 933,66 грн., видатковою накладною №1711 від 17.11.2018. За вказаною поставкою відповідачем 04.12.2018 зареєстровано податкову накладну №224 від 17.11.2018 на суму 59 601,96 грн. (т.1 а.с.94-96).

Також, під час розгляду справи встановлено, що підприємство позивача здійснювало господарські взаємовідносини із контрагентом ТОВ «Будімекс Плюс».

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що, у січні 2018 року ТОВ «Акін-М» придбав у ТОВ «Будімекс Плюс» товар на загальну суму 152 819,65 грн., у т.ч. ПДВ 25 469,94 грн, що підтверджується виставленим ТОВ «Будімекс Плюс» рахунком на оплату №901 від 09.01.2018 на суму 152 819,65 грн., у т.ч. ПДВ 25 469,94 грн.; видатковою накладною №901 від 09.01.2018.

Платіжним дорученням №509 від 23.01.2018 товар оплачено на суму 152 819,65 грн. За вказаною поставкою Відповідачем 21.01.2018 зареєстровано податкову накладну №1 від 09.01.2018 (т. 1 а.с. 97-100).

В подальшому закуплений за видатковою накладною №901 від 09.01.2018 у ТОВ «Будімекс Плюс» товар Позивачем відвантажено наступним суб`єктам господарювання: ТОВ «Розма» за видатковою накладною №1 від 19.01.2018, ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» за видатковою накладною №2 від 26.01.2018, №3 від 26.01.2018, №4 від 26.01.2018, №6 від 26.01.2018, №7 від 26.01.2018 (т.1 а.с. 101-108).

Також судом встановлено, що у січні 2018 року ТОВ «Акін-М» придбав у ТОВ «Будімекс Плюс» товар на суму 80 261,93 грн., у т.ч. ПДВ 13 376,99 грн., що підтверджується виставленим ТОВ «Будімекс Плюс» рахунком на оплату №901/1 від 09.01.2018 на суму 80 261,93 грн., у т.ч. ПДВ 13 376,99 грн., видатковою накладною №901/1 від 10.01.2018 (т.1 а.с. 109-110).

В подальшому закуплений за видатковою накладною №901/1 від 10.01.2018 у ТОВ «Будімекс Плюс» товар позивачем відвантажено наступним суб`єктам господарювання: ТОВ «Центральне протипожежне охоронне спостереження`за видатковою накладною №8 від 11.01.2018 (т.1 а.с. 112).

Також, під час розгляду справи встановлено, що підприємство позивача здіснювало господарські взаємовідносини із контрагентом ТОВ «Будмаркет-Пром 2017».

Також, матеріали справи свідчать, що у листопаді 2018 року ТОВ «Акін-М» придбав у ТОВ «Будмаркет-Пром 2017» товар на суму 59 601,96 грн., в т.ч. ПДВ 9933,66 грн., що підтверджується виставленим ТОВ «Будмаркет-Пром 2017» рахунком на оплату №123 від 21.11.2018 на суму 59 601,96 грн., в т.ч. ПДВ 9933,66 грн., видатковою накладною №123 від 21.11.2018. (т. 1 а.с. 113-114).

У січні 2019 року ТОВ «Акін-М» придбав у ТОВ «Будмаркет-Пром 2017» товар на загальну суму 178805,88 грн., у т.ч. ПДВ 29800,98 грн., що підтверджується виставленим ТОВ «Будмаркет-Пром 2017» рахунком на оплату №165 від 24.01.2018 на суму 59 601,96 грн., в т.ч. ПДВ 9933,66 грн., видатковою накладною №165 від 24.01.2019, рахунком на оплату №175 від 29.01.2019 на суму 59 601,96 грн., в т.ч. ПДВ 9933,66 грн., видатковою накладною №175 від 29.01.2019 р. За вказаною поставкою Відповідачем зареєстровані податкові накладні №115, №229 та №230 (т.1 а.с. 115-121).

Під час розгляду справи встановлено, що підприємство позивача здійснювало господарські взаємовідносини із контрагентом ТОВ «Іннерсел».

З матеріалів справи судом в становлено, що у березні 2018 року позивач придбав у ТОВ «Іннерсел» товар на суму 88440,18 грн., в т.ч. ПДВ - 14740,03 грн., що підтверджується виставленим ТОВ «Іннерсел» рахунком на оплату №303 від 30.03.2018, видатковою накладною №303 від 30.03.2018 на придбання Позивачем у ТОВ «Іннерсел» (т. 1 а.с. 122-123).

В подальшому закуплений товар позивачем відчужено наступним суб`єктам господарювання: ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» за видатковою накладною №28 від 05.04.2018, №29 від 05.04.2018, №30 від 05.04.2018; ТОВ «Нововолинський м`ясокомбінат» за видатковою накладною №143 від 16.11.2018 (т. 1 а.с. 124-127).

Транспортування придбаних у ПП «Автоторг 7», ТОВ «Будімекс Плюс», ТОВ «Будмаркет - Пром 2017» та ТОВ «Іннерсел» товарів здійснювалось вказаними контрагентами Позивача.

Судом встановлено, що на підтвердження оплати за придбаний товар у контрагентів ПП «Автоторг 7», ТОВ «Будімекс Плюс», ТОВ «Будмаркет - Пром 2017» та ТОВ «Іннерсел» позивачем надані банківські виписки по його рахункам, відкритих у АТ «ВТБ Банк». (т.1 а.с. 129-250, т.2 а.с. 1-106).

Доказів повернення позивачу грошових коштів після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагента спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за отриманні товари (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару визнається судом належним та допустимим доказом реальності вчинених між позивачем та контрагентом позивача господарських операцій.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди ТОВ «Анкін-М», наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового обліку Враховуючи вищенаведені обставини суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За вимогами частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону № 996-XIV).

При цьому, суд зазначає, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

З врахуванням наведеного вище суд приходить до висновку, що реалізація господарської операції здійснюється не в момент укладення договору, а під час виконання зобов`язань, що з нього випливають та підтверджується первинними документами, які складаються на підставі договору: акти прийому-передачі товару, виконання робіт або надання послуг та відповідними платіжними дорученнями тощо.

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 22.09.2015 у справі №826/16369/13-а.

Суд зазначає, що надані представником позивача до суду первинні документи складені у встановленому порядку.

Стосовно посилань представника відповідача у відзиві на позов та в акті перевірки на те, що до перевірки не надано документальне підтвердження щодо переміщення товарів суд зазначає наступне.

Такий первинний документ як товарно-транспортна накладна є обов`язковим первинним документів, що складається щодо господарських операцій з перевезення вантажів, однак не є первинним документом, що складається щодо господарських операцій з поставки товарів.

Відповідно, ненадання платником податку (покупцем) до перевірки товарно-транспортних накладних не може бути самостійною підставою для висновків про непідтвердження господарських операцій з поставки товару між позивачем та його контрагентом, якщо при цьому іншими документами підтверджується протилежне.

В судовому засіданні як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог представник відповідача послався на протоколи допиту в якості свідків ОСОБА_1 , керівника ТОВ "Автоторг 7" та ОСОБА_2 , керівника ТОВ "Будімпекс Плюс" та ТОВ "Будмаркет Пром 2017", які повідомили що не має жодного стосунку до вказаних підприємства, тим паче до фінансово-господарських взаємовідносин із іншими підприємствами, жодних документів не підписували.

За приписами ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже в контексті ст.83 ПК України за відсутності вироку суду, що набрав законної сили, відомості набуті під час досудових кримінальних проваджень, мають доказове значення виключно в рамках цих проваджень та не є належними доказами відсутності реального характеру господарських відносин між позивачем та контрагентами.

Сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами. Крім того, ГУ ДПС у Харківській області, не вказує в акті перевірки про наявність вироків судів за фактом вчинення фіктивного підприємництва, що має безпосереднє значення для надання висновку про реальність або нереальність вчинення господарської діяльності контрагентом.

Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідного керівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувала представницькі функції за статутом (положенням) або за довіреністю. Слід зазначити, що наявність мети зазначеної в диспозиції статті 228 Цивільного кодексу України тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину. Такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком.

Крім того, суд зауважує, що сам факт наявності порушеного кримінального провадження не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого необхідно перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій з урахуванням обставин, встановлених в рамках відповідного кримінального провадження.

Також у пояснення відповідач посилався на те, що по ОСОБА_1 , керівнику контрагента ПП "Автоторг 7", в період з 01.01.2018 р. по 31.03.2019 р. надійшло повідомлення про смерть, тобто на момент господарських взаємовідносин за лютий, серпень, жовтень, листопад 2018 року ОСОБА_1 помер.

Суд зазначає, що вищезазначені твердження позивача спростовуються протоколом допиту ОСОБА_1 в якості свідка від 04.04.2019 року який був долучений до матеріалів справи відповідачем. Тобто в період лютий, серпень, жовтень, листопад 2018 року ОСОБА_1 міг здійснювати господарську діяльність.

Суд також зазначає, що контролюючий орган не проводив документальної перевірки контрагента позивача, отже, висновки контролюючого органу про нереальність операцій не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду по справі К/9901/2558/18 від 16.01.2018, від 06.11.2018 року у постанові 822/551/18, від 12.12.2019 року по справі № 814/1439/17, де вказано, що акти про результати проведення податкових перевірок контрагентів позивача не доводять обставин, з якими відповідач пов`язує висновки акту перевірки позивача та прийняті на підставі нього спірні податкові повідомлення-рішення. Твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі реальності господарської операції, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Отже, оскільки первинні документи по взаємовідносинам позивача із контрагентами ПП «Автоторг 7», ТОВ «Будімекс Плюс», ТОВ «Будмаркет - Пром 2017», ТОВ «Іннерсел» оформлені у відповідності до вимог ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", чим спростовано висновки перевіряючих під час проведення перевірки стосовно порушення позивачем положень податкового законодавства, то на разі наявні підстави для скасування податкових повідомлень-рішень №8 від 27.11.2019, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за ПДВ на суму 61451,00 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 30725,50 грн.; №8 від 27.11.2019, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у сумі 69193,00 грн.; №8 від 27.11.2019, яким накладено штрафні санкції в сумі 1020,00 грн..

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкін-М".

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Акін-М» (вул. Танкопія, буд. 14, кв. 112, м. Харків, 61091) до Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного у правління ДПС у Харківській області №8 від 27.11.2019, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за ПДВ на суму 61451,00 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 30725,50 грн., №8 від 27.11.2019, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у сумі 69193,00 грн., №8 від 27.11.2019, яким накладено штрафні санкції в сумі 1020,00 грн.;.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акін-М» (вул. Танкопія, буд. 14, кв. 112, м. Харків, 61091, ) судовий збір у сумі 2 435,85 грн. (дві тисячі чотириста тридцять п`ять гривень) 85 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 січня 2021 року.

Суддя Бідонько А.В