Справа № 160/3128/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3128/20
(суддя Кучма К.С., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі №160/3128/20 за позовом Державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» (далі - ДП «НВО «ПХЗ») 19 березня 2020 року звернулось до суду з позовом до Східного офісу Держаудитслужби, згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Державної аудиторської служби України від 02.03.2020 р., який було прийнято відповідачем за результатами моніторингу закупівлі в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель Prozzoro за номером ID моніторингу: UА-М-2020-02-13000016.

Позов обґрунтовано тим, що ДП «НВО «ПХЗ» не є Замовником у розумінні Закону «Про публічні закупівлі», оскільки відповідно до Статуту є державним комерційним підприємством, яке утворене з метою одержання прибутку за рахунок науково-дослідної, виробничої та підприємницької діяльності у сфері реалізації основних напрямків та розвитку виробництва хімічної продукції та інших видів виробничої діяльності. Підприємство не забезпечує ні потреби держави, ні територіальної громади, не є одержувачем бюджетних коштів. Всі договори, які укладаються підприємством, носять комерційний характер. Закупівля UA-2020-02-12-001174-а не стосується окремих видів діяльності, тому ДП «НВО «ПХЗ» не відноситься до Замовників. При здійсненні закупівлі аудиторських послуг підприємство керувалося вимогами Господарського та Цивільного кодексів України, іншими законами України, Статутом підприємства, ст.29 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач є замовником відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі». При цьому, суд першої інстанції зауважив на тому, що позивач в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель «Прозоро», а саме в розділі «Інформація про замовника» зазначив себе у статусі «замовника».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що ДП «НВО «ПХЗ» не є замовником у розумінні Закону України «Про публічні закупівлі» та відповідачем в порушення норм процесуального права не доведено протилежного.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що на підставі даних автоматичних індикаторів ризиків та виявлених органом державного фінансового контролю ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель Східний офіс Держаудитслужби видав наказ від 13.02.2020 р. №33 «Про початок здійснення моніторингу закупівель», згідно з переліком, серед яких також була включена закупівля позивача, унікальний номер якої UА-2020-02-12-001174-а (т.1 а.с.96).

За результатами моніторингу цієї закупівлі, Східним офісом Держаудитслужби було складено висновок від 02.03.2020 р., який затверджено начальником Офісу та оприлюднено в електронній системі закупівель відповідно до вимог ч.6 ст.7-1 Закону №922 (т.1 а.с.16).

Згідно з зазначеним висновком:

Як вважає відповідач, позивачем були допущені наступні типи порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі»: встановлено порушення законодавства в частині неправомірного обрання та застосування процедури закупівлі; встановлено порушення законодавства в частині не оприлюднення, несвоєчасного оприлюднення інформації на веб-порталі уповноваженого органу; встановлено порушення законодавства в частині складання форм документів у сфері публічних закупівель; встановлено інші порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Дата закінчення моніторингу: 28 лютого 2020 року. Предметом аналізу були такі питання: обрання процедури закупівлі, відображення закупівлі у річному плані (додатку), оприлюднення Інформації про закупівлю. Під час моніторингу проаналізовано: річний план закупівель науково-виробничого об`єднання «Павлоградський хімічний завод» (далі - Замовник), протокол розкриття тендерних пропозицій, звіт про укладення договору. Керуючись частиною п`ятою статті 7-1 Закону, Східний офіс Держаудитслужби 18.02.2020 опублікував через електронну систему закупівель запит про надання пояснень до Замовника, на який всупереч вимог цієї частини Закону пояснення не надано. На порушення вимог частини першої статті 2 Закону Замовником не застосована процедура закупівлі визначена у статті 12 Закону. Відповідно до частини сьомої статті 2 Закону забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Закупівлі мають бути проведені з дотриманням принципів закупівель, які визначені у частині першій статті 3 Закону, що підтверджується нормою абзацу четвертого частини першої статті 2 Закону. Одними з принципів закупівель є: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; запобігання корупційним діям і зловживанням. Аналізом річного плану закупівель Замовника встановлено, що зазначена закупівля здійснена без включення її до річного плану. Відповідно до частини 1 статті 4 закону закупівля здійснюється відповідно до річного плану. Отже Замовник, в порушення частини 1 статті 4 Закону провів закупівлю без внесення її до річного плану. Аналізом інформації в електронній системі закупівель встановлено, що у формі документу «Звіт про укладені договори», заповнений Замовником в електронній системі закупівель, відсутній пункт 16-1 «Джерело фінансування закупівлі», що суперечить Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.03.2016 № 490 (т.1 а.с.15).

Зобов`язання щодо усунення порушень законодавства в сфері державних закупівель: З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 2 та 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Східний офіс Держаудитслужби України зобов`язує здійснити заходи щодо усунення порушень в установленому законодавством порядку, зокрема, вжити заходів щодо розірвання договору та недопущення таких порушень в подальшому, та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку через електронну систему закупівель Інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або Інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень (т.1 а.с.15).

Висновок про наявність чи відсутність порушень законодавства: За результатами аналізу питання оприлюднення Інформації про закупівлю, укладання договору - Замовником порушено норму частини першої, сьомої статті 2, частини третьої статті 36 Закону. За результатами аналізу дотримання Замовником законодавства у сфері публічних закупівель щодо відображення закупівлі у річному плані (додатку) - встановлено порушення частини 1 статті 4 Закону. За результатами аналізу питання правильності заповнення форм документів, затверджених Уповноваженим органом, встановлено порушення пункту 2 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.03.2016 № 490. За результатами аналізу питань щодо визначення предмета закупівлі - порушень не встановлено (т.1 а.с.16).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного висновку відповідача від 02.03.2020 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до ст.5 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні від 26.01.1993 року №2939 (надалі - Закон №2939) Східний офіс Державної аудиторської служби здійснює контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, установленому Законом України Про публічні закупівлі від 25.12.2015 року № 922-VІІІ (надалі - Закон №922).

Такий порядок здійснення моніторингу публічних закупівель на момент проведення моніторингу було регламентовано положеннями ст.7-1 Закону №922.

Частиною 1 статті 7-1 Закону України Про публічні закупівлі визначено, що моніторинг закупівлі здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи.

Згідно з частиною 2 статті 7-1 Закону України Про публічні закупівлі рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав:

1) дані автоматичних індикаторів ризиків;

2) інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель;

5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 7-1 Закону України Про публічні закупівлі таке рішення оприлюднюється протягом двох робочих днів з дня його прийняття в електронній системі закупівель органом державного фінансового контролю із зазначенням унікального номера оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу, а також опису підстав для здійснення моніторингу закупівлі.

Як передбачено частиною 4 статті 7-1 Закону України Про публічні закупівлі строк здійснення моніторингу закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з дати оприлюднення рішення про початок моніторингу закупівлі в електронній системі закупівель.

Згідно з частинами 6, 7 статті 7-1 Закону України Про публічні закупівлі за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

У висновку обов`язково зазначаються:

1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження;

2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість;

3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу;

4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі;

5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю необхідною для більш детального опису результатів моніторингу закупівлі.

Якщо за результатами моніторингу закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Згідно з п.9 ч.1 ст.1 Закону № 922 до замовників належать юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання та відповідають хоча б одній з таких ознак: органам державної влади, органам влади АР Крим, органам місцевого самоврядування належить частка у статутному капіталі суб`єкта господарювання у розмірі понад 50% або такі органи володіють більшістю голосів у вищому органі суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст.73 ГК України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Найменування державного унітарного підприємства повинно містити слова "державне підприємство".

Згідно з ч.1-3 ст.74 ГК України державне комерційне підприємство є суб`єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання. Статутний капітал державного комерційного підприємства утворюється уповноваженим органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу державного комерційного підприємства встановлюється зазначеним уповноваженим органом.

Відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2, 4.2, 4.3, 5.2, 6.1, 6.3, 6.4, 6.6, 11.1 Статуту Державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод», затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 22.01.2020 р. №74 та підписаного Міністром розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України ОСОБА_1 : «Державне підприємство «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» засноване на державній власності, належить до сфери управління розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - Уповноважений орган управління) та є державним комерційним підприємством.

Підприємство утворено з метою отримання прибутку за рахунок науково-дослідної, виробничої та підприємницької діяльності у сфері реалізації основних напрямків розвитку та виробництва хімічної продукції та інших видів виробничої діяльності.

Предметом діяльності Підприємства є: виробництво вибухових речовин; виробництво зброї та боєприпасів; виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування; надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу; передача і розподілення електроенергії тощо.

Підприємство здійснює свою діяльність відповідно до законодавства та Статуту, який затверджується Уповноваженим органом управління.

Підприємство має відокремлене майно, самостійний баланс, поточні та інші рахунки в банках та печатку зі своїм найменуванням, ідентифікаційним кодом, а також штампи та бланки зі своїм найменуванням.

Підприємство зобов`язане: надавати Уповноваженому органу управління інформацію про фінансово-господарську діяльність Підприємства, стан об`єктів державної власності, у тому числі корпоративних прав, ефективність управління державним майном.

Для забезпечення діяльності Підприємства за рахунок майна, переданого йому Уповноваженим органом управління, доходу Підприємства та інших не заборонених законодавством джерел створюється статутний капітал Підприємства, який становить 910551320,98 грн.

На підприємстві за рахунок прибутку створюються спеціальні фонди, призначені для покриття витрат, пов`язаних із його діяльністю.

Спеціальні фонди використовуються відповідно до затвердженого фінансового плану. У фінансовому плані зазначаються суми коштів, що спрямовуються державі як власнику і зараховуються до державного бюджету.

Майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним праві господарського відання.

Уповноважений орган управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює повноваження щодо реалізації прав держави як власника майна, переданого Підприємству, що пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням ним у межах, визначених законодавством, з метою задоволення державних та суспільних потреб.»

Пунктом 4 ч.1 ст.1 Закону № 922 передбачено, що діяльність в окремих сферах господарювання - це діяльність, що здійснюється в одній або декількох з таких сфер зокрема розроблення, виготовлення, реалізація, ремонт, модернізація та утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, організація, координація, а також безпосереднє постачання товарів, виконання робіт та надання послуг на виконання державного оборонного замовлення.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань: Засновником Підприємства є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України якому належить частка у статутному капіталі 100%. Основним видами діяльності Підприємства є виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування; надання допоміжних послуг у сфері добування інших корисних копалин і розроблення кар`єрів; виробництво вибухових речовин; виробництво зброї та боєприпасів; оброблення та видалення небезпечних відходів.

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України зазначена інформація про суб`єктів господарювання, відносно яких прийнято рішення про видачу ліцензій на право провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, строк дії якої - необмежений, станом на 11.03.2014. До цього списку входить Державне підприємство «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод», якому видана безстрокова ліцензія № 597833 «Утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї».

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України з 29 серпня 2019 р. у зв`язку з реорганізацією перейменовано в Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Тобто Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України є правонаступником Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Державне підприємство "Науково-виробниче об`єднання" Павлоградський хімічний завод» також є учасником Міжнародної програми з ліквідації стратегічних видів озброєння, в рамках договору СНО-1 від 31.07.1991 р. та Лісабонського протоколу до нього від 23.05.1992 р. за зобов`язаннями України в ліквідації МБР РС-22 та ряду державних програм:

- Комплексна програма поетапного скорочення і ліквідації БРК МБР РС-22", затверджена розпорядженням Президента України від 02.12.1997 р.

- Програма утилізації ТРП МБР РС-22 ", затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2000 р № 1684 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 р № 1262).

- Програма утилізації звичайних видів боєприпасів непридатних для подальшого використання і зберігання, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1995 р № 40-1.

- Регіональна комплексна Програма переходу ГЗКів на безтротилові, екологічно чисті вибухові речовини, розвиток вибухової справи в Україні (Постанова КМУ № 21858/45 від 27.01.1996 р).

Підприємство є Членом Міжвідомчої асоціації підприємств виробників і споживачів промислових ВР "Укрвибухпром". Провідні фахівці підприємства є Членами Міжнародного Союзу інженерів підривників (ІSЕЕ).

Відповідно до п.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2006 р. №682 (далі - Ліцензійні умови) боєприпаси - технічні пристрої одноразового застосування (включаючи їх складові частини та елементи), що є видом озброєння, призначені для ураження живої сили противника, знищення його військової техніки, руйнування укріплень та споруд, виконання інших завдань (освітлення або задимлення місцевості, розкидання агітаційної літератури тощо); військова зброя - технічні пристрої та засоби, якими оснащуються Збройні Сили, інші військові формування, правоохоронні та розвідувальні органи для забезпечення їх бойової та повсякденної діяльності і які призначені для безпосереднього або із застосуванням боєприпасів ураження живої сили противника, знищення його військової техніки та руйнування укріплень і споруд.

Відповідно до п.3 Ліцензійних умов для провадження діяльності згідно з одержаною ліцензією ліцензіат повинен мати власні чи орендовані будівлі та/або приміщення, а також відповідну матеріально-технічну базу. Об`єкти виробничого призначення, що використовуються ліцензіатом або перебувають у його власності, повинні відповідати вимогам до будівництва і бути прийняті в експлуатацію в установленому порядку.

Відповідно до Закону України «Про державну підтримку підприємств, науково-дослідних інститутів і організацій, які розробляють та виготовляють боєприпаси, їх елементи та вироби спецхімії» від 21.09.2000 р. №1991-ІІІ (далі - Закон № 1991) з метою запобігання втраті науково-технічного, інтелектуального, технологічного та виробничого потенціалу підприємств, науково-дослідних інститутів і організацій, які розробляють та виготовляють боєприпаси, їх елементи та вироби спецхімії, оновлення та поновлення мобілізаційних потужностей для забезпечення національної безпеки держави, поліпшення фінансового стану зазначених суб`єктів цим Законом передбачено порядок списання і реструктуризації податкової заборгованості та надання деяких пільг.

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону № 1991 платники податків і зборів - підприємства, науково-дослідні інститути та організації, перелік яких визначено в статті 3 цього Закону, що розробляють та виготовляють боєприпаси, їх елементи та вироби спецхімії, на які згідно з законодавством України покладено обов`язок сплачувати податки та збори. Цей Закон застосовується до підприємств, науково-дослідних інститутів і організацій, які розробляють та виготовляють боєприпаси, їх елементи та вироби спецхімії за переліком до якого входить Хімічне об`єднання "Павлоградський хімічний завод" (м.Павлоград, Дніпропетровська область).

Вищезазначені підприємства здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання і є уповноваженими державою на їх здійснення відповідно до закону. Позивач у вищезазначеному переліку підприємств присутній. Виходячи з вищенаведеного, підприємство фактично здійснює свою діяльність, а саме виробництво зброї та боєприпасів, так як ліцензія №597833 на дане виробництво не була скасована, до Закону № 1991 відповідних змін не внесено.

Для здійснення та отримання ліцензії на виробництво зброї та боєприпасів потрібно мати спеціальне обладнання (матеріально-технічну базу) та будинки відповідно до п.3 Ліцензійних умов. Також позивач є учасником міжнародних та державних програм з ліквідації стратегічних видів озброєння та програм утилізації боєприпасів.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач відповідає вимогам, встановленим п.9 ч.1 ст.1 Закону №922 для визначення підприємства замовником у розумінні цього Закону.

Щодо порушення ч.1, 7 ст.2, ч.2 cт.36 Закону № 922, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 922 цей Закон застосовується до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Згідно з ч.7 ст.2 Закону № 922 забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

В силу ч.3 ст. 36 Закону № 922 забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Підприємство здійснює свою діяльність на підставі ліцензії № 597833.

З викладеного випливає висновок, що позивач фактично здійснює свою діяльність на підставі діючих дозвільних документів (ліцензії № 597833), наявність яких (якої) передбачає виробництво зброї та боєприпасів (в тому числі вибухівки) лише за державним замовленням.

Ваховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Державне підприємство Науково-виробниче об`єднання Павлоградський хімічний завод є замовником відповідно до вимог Закону України Про публічні закупівлі.

Також, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель ProZoorro, а саме в розділі Інформація про замовника позивач зазначив себе у статусі замовника (т.1 а.с.101).

Моніторингом встановлено, що закупівля UA-2020-02-12-001174-а очікуваною вартістю 1260 000,00 грн. позивачем проведена без застосування процедур закупівель всупереч ч.1, 7 ст.2 Закону №922 та договір укладений всупереч ч.2 ст.36 Закону № 922. Позивач в електронній системі закупівель «Прозоро» розмістив лише звіт про укладений договір.

Факт не оприлюднення річного плану відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 922 закупівля здійснюється відповідно до річного плану. Річний план, додаток до річного плану та зміни до них безоплатно оприлюднюються на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом п`яти днів з дня їх затвердження.

Частиною 1 ст.11 Закону № 922 визначено, що для організації та проведення процедур закупівель замовник утворює тендерний комітет (комітети) або визначає уповноважену особу (осіб).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону № 922 тендерний комітет або уповноважена особа (особи): планує закупівлі, складає та затверджує річний план закупівель; забезпечує оприлюднення інформації та звіту щодо публічних закупівель відповідно до Закону.

Форма річного плану закупівель затверджена наказом Мінекономрозвитку від 22.03.2016 р. № 490 «Про затвердження форм документів у сфері публічних закупівель».

Річний план створюється по товару або послузі, закупівлю яких заплановані здійснювати протягом року. В річний план повинні включатися всі закупівлі, які будуть проводитися замовником протягом одного року.

Моніторингом закупівлі встановлено, що замовником проведено закупівлю товару без оприлюднення річного плану, додатку до річного плану на веб-порталі Уповаженого органу і інформаційній системі закупівель, що не відповідає вимогам ч.1 ст.4 Закону № 922.

Відповідно до пункту 2 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.03.2016 р. № 490 формами документів, зазначених у пункті 1 цього наказу, затверджуються обов`язкові поля, що заповнюються замовником шляхом унесення в них наявної інформації в електронній системі закупівель.

Згідно з пунктом 1 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.03.2016 р. № 490 затверджена, зокрема, форма звіту про укладені договори.

Аналізом інформації в електронній системі закупівель встановлено, що у формі документу «Звіт про укладені договори», заповненому позивачем в електронній системі закупівель, відсутній пункт 16-1 «Джерело фінансування закупівлі», що суперечить наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.03.2016 р. № 490.

Таким чином, спростовуються твердження позивача, що ст.36 Закону №922 не містить заборони укладати договори до/без проведення процедур закупівель.

Щодо необґрунтованості і невмотивованості оспорюваного акта індивідуальної дії, суд зазначає таке.

Форма висновку та порядок його заповнення затверджено наказом Держаудитслужби від 23.04.2018 р. №86 (далі - Порядок №86), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2018 р. №654/32106, (зазначений наказ Держаудитслужби видано на виконання ч.20 ст.7-1 Закону №922).

Відповідно до ст.71 Закону №922, висновок складається у формі електронного документа та заповнюється відповідно до встановленої форми висновку про результати моніторингу закупівлі в електронній системі закупівель.

Розділами II та III Порядку №86 визначено порядок заповнення вступної та констатуючої частини форми висновку. Зокрема, у п.2 Розділу II констатуючої частини висновку робиться висновок про наявність чи відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель за кожним із питань, що аналізувалися.

Відповідно до пп.3 п.1 розділу III Порядку № 86 у п.1 констатуючої частини висновку зазначається опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого(их) за результатами моніторингу закупівлі, із зазначенням структурної одиниці нормативно-правового акта, норми якої порушено, його виду, найменування суб`єкта нормотворення, дати прийняття та його реєстраційного індексу (крім законів), заголовка, а в разі відсилання до зареєстрованого нормативно-правового акта - також дати і номера його державної реєстрації в Міністерстві юстиції України. При зазначенні структурної одиниці закону зазначається тільки її заголовок (крім законів про внесення змін).

У п.1 Розділу II Констатуючої частини висновку про результати моніторингу закупівлі від 02.03.2020 р. деталізовано суть та обставини допущення позивачем порушень законодавства у сфері публічних закупівель.

Пункт 2 Розділу II Констатуючої частини висновку про результати моніторингу закупівлі від 02.03.2020 р. містить висновок про наявність порушень законодавства, а саме порушення вимог ч.1, 7 ст.2; ч.3 ст.36; ч.1 ст.4 Закону №922 та п.2 Наказу № 490.

В п.3 Розділу II Констатуючої частини висновку про результати моніторингу закупівлі від 02.03.2020 р. вказано про зобов`язання щодо усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель на підставі ст.ст.2, 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та ч.8 ст.7-1 Закону України «Про публічні закупівлі». Статті 2, 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» і є структурними одиницями компетенційного нормативно-правового акта, на підставі яких Східний офіс Держаудитслужби зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Щодо твердження позивача про те, що ст.29 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» №2258-УІІ є спеціальною нормою, яка скасовує дію Закону № 922, суд зазначає наступне.

Спеціальні правові норми не можуть скасувати дію закону, а можуть лише замінити їх у випадку, якщо норми законів регулюють одні і ті самі суспільні відносини.

Конкуренція правових норм полягає у ситуації, коли на врегулювання одного і того ж аспекту суспільних відносин претендують одночасно дві або більше правові норми і, при цьому, вони за своїм змістом не суперечать одна одній.

Закон № 922 установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Закон України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» №2258-VІІ (далі - Закон № 2258) визначає правові засади аудиту фінансової звітності, провадження аудиторської діяльності в Україні та регулює відносини, що виникають при її провадженні.

Тобто Закон №2258 регулює зовсім інші суспільні відносини, ні як не пов`язані з здійсненням закупівель.

Відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Між тим, інші аргументи наведені позивачем в апеляційній скарзі фактично зводяться до загального, а саме не погодженням з оскаржуваним висновком, проте враховуючи те, що судовим рішенням у цій справі надано необхідне та достатнє обґрунтування щодо того, що позивач є замовником у розумінні Закону «Про публічні закупівлі» та ним порушено процедуру закупівлі, при цьому суд дослідив усі основні питання віднесені на його розгляд, суд апеляційної інстанції вважає, що всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду щодо відсутності порушень в діях позивача під час проведення закупівлі в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель Prozzoro.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі №160/3128/20 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 14 січня 2021 року.

Повне судове рішення складено 15 січня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко