Справа № 390/276/20
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 390/276/20
Номер провадження 2-а/404/162/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Мохонько В.В.,

при секретарі - Добровольській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайова Ігоря Вікторовича, Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2020 року, згідно поштового конверту, позивач звернувсядо Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайова Ігоря Вікторовича, третя особа: Головне Управління Національної поліції в Кіровоградській області, по якому позивач просив скасувати постану серії БАА №676926 від 22.01.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.01.2020 року поліцейським СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайовим Ігорем Вікторовичемвинесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №676926 від 22.01.2020 року, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Згідно постанови 22.01.2020 року о 11 год. 50 хв. на автодорозі Олександрівка-Миколаїв позивач керував транспортним засобом МАЗ 543240/ НОМЕР_1 на та пересувному пункті габаритно вагового контролю відповідно до чеку №23704 від 22.01.2020 року фактична маса склала на строєну вісь 24 тонни 460 кг. при дозволеній масі 22 тони, чим порушив п.п.22.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, вказує, що являється приватним підприємцем та за вказаних у постанові обставин керував транспортним засобом МАЗ 543240, реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом JANMIL NW-1S, реєтрсаціний номер НОМЕР_3 , і був зупинений працівниками Укртрансбезпеки. Після чого було проведено зважування автомобіля та виявлено, що фактична вага на строєну вісь склала 24 тони 460 кг. при допустимих 22 тон.

Вказує, що перевозив висівки кукурудзи, які являються сипучим вантажем та згідно товарно-транспортної накладної №21103 від 21 січня 2020 року загальна вага автомобілю з вантажем становить 39.610 кг., що відповідає правилам перевезень відповідних вантажів.

Позивач вважає, що представники контролюючого органу діяли всупереч вимогам нормативно-правових актів, складені документи не містять відомостей про засоби вимірювальної техніки, якими проведено зважування транспортного засобу та їх періодичну повірку, при здійсненні перевірки відповідачем не взято до уваги характеру вантажу, що перевозився, який є сипучим, не сталим під час руху в транспортному засобі, тому може змінювати розподіл навантажень на вісі транспорту в русі.

Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2020 року адміністративний позов було передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда /а.с. 17-18/.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2020 року визначено суддю ОСОБА_2 для розгляду справи про скасування постанови /а.с. 22/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання /а.с. 23-24/.

Згідно ухвали суду від 07.07.2020 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу в установлений строк сплатити судовий збір в розмірі 840,80 грн., надавши до суду оригінал квитанції /а.с. 62-64/.

30.07.2020 року позивачем через канцелярію суду надано оригінал квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.07.2020 року продовжено розгляд справи /а.с. 70-71/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.10.2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області /а.с. 82-84/.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, представник позивача надала заяву, якою просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Поліцейський СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 подав до суду відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.01.2020 року поліцейським СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайовим Ігорем Вікторовичемвинесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №676926 від 22.01.2020 року, в якій зазначено, що 22.01.2020 року о 11 год. 50 хв. на автодорозі Олександрівка-Миколаїв 75 км. +812 м. позивач керував транспортним засобом МАЗ 543240/ НОМЕР_1 на та пересувному пункті габаритно вагового контролю відповідно до чеку №23704 від 22.01.2020 року фактична маса склала на строєну вісь 24 тонни 460 кг. при дозволеній масі 22 тони, чим порушив п.п.22.5 ПДР України /а.с. 11/.

Враховуючи викладене, поліцейським СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайовим Ігорем Вікторовичем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%. Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Будь-які відомості щодо звернення позивача до уповноважених органів з метою отримання дозволу на рух з перевищенням вагових обмежень чи інформації про відмову від видачі вказаного дозволу уповноваженим органом відсутні.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджений постановою КМУ Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі Порядок №879).

Відповідно до п.3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Чеком зважування № 23704 транспортного засобу номерний знак НОМЕР_2 здійсненого 22.01.2020 року о 11 год. 50 хв. встановлено, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу перевищує 22 тонни /а.с. 13/.

Таким чином, фактична маса транспортного засобу, не відповідає нормативним параметрам, та навантаження на строєні осі перевищує встановлені нормативи, що є порушенням вагових параметрів.

Суд не погоджується з доводами позивача з приводу того, що відсутність методичних рекомендацій для зважування сипучих вантажів, затверджених Мінекономрозвитку, оскільки сама по собі не може бути підставою для незастосування до перевізника відповідальності, у зв`язку із порушенням ним законодавства про автомобільний транспорт, за умови підтвердження, у даному випадку вказаним вище чеком про результати здійснення габаритно-вагового контролю, факту перевищення транспортним засобом вагових параметрів.

Посилання позивача на те, що вантаж, який перевозився є сипучим і його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху (як свідчення помилковості результатів зважування) суд розцінює як безпідставні, оскільки здійснюючи перевезення сипучого вантажу, перевізниками повинно враховуватись, що під час руху по дорозі можливе пересипання вантажу та зміна ваги по осям, попри це перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження, у даному випадку, на строєну вісь більше 22,00 тони.

Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд вважає, що постанова про накладення стягнення серії БАА №676926 від 22.01.2020 року винесена працівником поліції у відповідності до вимог чинного законодавства.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини та приписи чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що постанова поліцейського СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайова Ігоря Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №676926 від 22.01.2020 року відносно ОСОБА_1 прийнята з урахуванням та дослідженням всіх обставин справи, і є правомірною, а відтак підстави для її скасування відсутні, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.247,280,283,287-289,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст.3,139,243-246,286 Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайова Ігоря Вікторовича, Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення, а постанову поліцейського СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайова Ігоря Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №676926 від 22.01.2020 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: поліцейський СРПП Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бугайов Ігор Вікторович, місцезнаходження: вул. Кільцева, 34-Б, м. Кропивницький;

відповідач: ГУНП в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. В. Чміленка, 41, м. Кропивницький, .

Повне судове рішення складено 18.01.2021 року.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда