Справа № 280/738/16-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 280/738/16-а

18 січня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Шидловського В.Б.

суддів: Іваненко Т.В. Матохнюка Д.Б.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

У вказаній апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення процесуальний строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування вимог посилається на ст. 295 КАС України та вказує, що зазначений строк пропущено з причин вкрай незадовільного матеріального стану, умов перебування, тощо.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року визнано неповажними, наведені ОСОБА_1 підстави поновлення строку на апеляційне оскарження.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження - відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії залишено без руху.

На виконання вимог суду, до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Розглянувши заяву апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до пункту 13 розділу VІІ перехідних положень КАС України (в редакції чинній від 15.12.2017 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Так, у відповідності до частини 1 та частини 2 статті 186 КАС України (в редакції на час прийняття оскаржуваної постанови), апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, постанова Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2017 було отримано позивачем 16.05.2017, а апеляційна скарга на вказане рішення подана до суду на електронну пошту 20 листопада 2020 року, тобто з трьохрічним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення. Також позивач подав скаргу до Коростишівського районного суду Житомирської області 27.11.2020 року, з пропущено встановлений законом десятиденний строк для звернення до суду з апеляційною скаргою, який був встановлений законом на час прийняття оскаржуваної постанови.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду пояснює фізичною, фінансовою та технічною неспроможністю підготувати апеляційну скаргу вчасно. До заяви апелянтом додано витяги з єдиного державного реєстру досудових розслідувань, фотографії щодо умов проживання, квитанції оплати медикаменті, матеріальної допомоги, записи лікарів в медичній картці, клопотання прокурорам, скарги слідчому судді.

Дослідивши додані до заяви докази, судом встановлено, що вони не підтверджують в повній мірі доводи заявника та відповідно не доводять неможливість звернутись з апеляційною скаргою у встановлений КАС України строк як особисто, так і через уповноваженого представника.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

В рішенні у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначає, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім цього, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосудця в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 8 КАС України, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображенні і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 39 рішення у справі "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Крім того, у контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

В заяві про усунення недоліків апеляційної скарги позивач просить витребувати з роздруківки про рух коштів на його карткових рахунках.

Розглянувши подане клопотання, Суд зазначає таке.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, за правилами частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що особа, яка подає клопотання повинна навести доводи та в підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) вчасно звернутися з апеляційною скаргою.

Крім того, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року у справі № 1-9/2012, інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї)- це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою.

Вищезазначене свідчить, що суд не наділений правом з особистої ініціативи збирати та використовувати інформацію про майновий стан сторін по справі.

В заяві ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якому апелянт просить продовжити строк на усунення недоліків вказаних в ухвалі від 14 грудня 2020 року.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, апелянту було судом надано максимальний строк, визначений КАС України для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приймаючи до уваги те, що підстави наведені скаржником для поновлення строку апеляційного є неповажними, суд вважає необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та про витребовування додаткових доказів.

Визнати неповажними наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2017 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Шидловський В.Б.

Судді Іваненко Т.В. Матохнюк Д.Б.