Справа № 200/11817/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 р. Справа№200/11817/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованої за місцем проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (за місцем знаходження юридичної адреси: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) про визнання незаконним та скасування рішення від 18 листопада 2020 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі-відповідач), в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду від 18 листопада 2020 року;

- зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 17 липня 1991 року по 02 квітня 1995 року на посаді "оператора поста управління", з 03 квітня 1995 року по 14 квітня 2004 року на посаді "шліфувальника" в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 1994 року - Відкрите акціонерне товариство "Костянтинівський металургійний завод").

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 03 жовтня 2020 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 року. Рішенням відповідача від 18 листопада 2020 року № 214 відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає відмовне рішення протиправним та таким, що прийняте з порушенням вимог чинного пенсійного законодавства, у зв`язку із чим звернулася до суду із даним позовом за захистом порушеного права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без виклику сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву та всі докази на його підтвердження, які наявні у відповідача.

14 січня 2021 року засобами електронного зв`язку відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, відповідач зазначив, що 03 жовтня 2020 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до записів в трудовій книжці позивач з 17.07.1991 по 02.04.1995 працювала оператором поста управління дільниці обробки готової продукції, з 03.04.1995 по 14.04.2004 працювала шліфувальником механічної майстерні калібровочного цеху на Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Позивачем надано довідку архівної установи від 20 березня 2020 року №05-07-07/258, в якій зазначені періоди роботи з 17.07.1991 по 02.04.1995 - працювала в калібрувальному цеху оператором поста управління, 03.04.1995 по 31.10.2002 - працювала шліфувальником механічної майстерні калібрувального цеху, з 01.11.2002 переведена шліфувальником ремонтно-механічної ділянки ОГМ в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Атестації робочих місць на підприємстві проведені наказами №1034 від 09.11.1994 року та №263/118 від 31.07.2000 року, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 операторам поста управління дільниці обробки готової продукції та шліфувальником калібрувального цеху. Довідку, що уточнює пільговий характер роботи з 17.07.1991 по 02.04.1995, 03.04.1995 по 09.11.1999, та з 31.07.2000 по 14.04.2004 (з у рахуванням розриву в атестації робочих місць) для підтвердження спеціального трудового стажу на заводі ВАТ "КМЗ" позивачем не надано.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 21 лютого 2002 року, РНОКПП НОМЕР_1 (арк. справи 5-10).

Відповідач - Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2020 року позивач через веб-портал електронних послуг звернулася до пенсійного органу із заявою "Про призначення пенсії", відповідно до якої просила призначити їй пенсію. До зазначеної заяви позивачем надані наступні документи: заява про призначення/перерахунок пенсії, сканкопія трудової книжки від 22.07.1985 НОМЕР_3 , сканкопія диплому від 12.07.1985 Д № 208800, сканкопія довідки про період навчання від 04.03.2020 № 124, сканкопія свідоцтва про народження дитини НОМЕР_4 від 19.09.1990, сканкопія архівної довідки про стаж від 20.03.2020 № 05-07-07/258, сканкопія архівної довідки про заробітну плату від 20.03.2020 № 05-07- 07/257, сканкопія архівної довідки про заробітну плату від 20.03.2020 року № 05-07- 07/256, сканкопія архівної довідки про перейменування від 20.03.2020 № 05-01-31/152, сканкопія від 20.03.2020 року № 05-07-07/259 архівної копії наказу про атестацію від 09.11.1994 року № 1034, карт умов праці, особової картки форми Т-2, сканкопія паспорту ВЕ696636, виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області від 21.02.2002, сканкопія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру № від 15.05.1998, сканкопія свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 09.12.1967 року, сканкопія свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 20.04.1988, сканкопія свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_7 від 30.05.1990.

Судом на підставі даних трудової книжки позивача НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 працювала на Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе, а саме:

- на підставі наказу №366 від 13.07.1991 прийнято оператором поста управління дільниці обробки готової продукції 2 розряду з 17.07.1991;

- на підставі наказу №1108 від 29.12.1994 року Костянтинівський металургійний завод ім. Фрунзе з 29.12.1994 року перейменований на відкрите акціонерне товариство "Костянтинівський металургійний завод";

- на підставі наказу №182 від 13.04.1995 позивача переведено шліфувальником механічної майстерні калібровочного цеху з 03.04.1995;

- на підставі наказу № 203 від 01.11.2002 позивач переведена шліфувальником ремонтно-механічної ділянки ОГМ з 01.11.2002;

- на підставі наказу № 37 від 15.04.2004 позивача переведено фрезерувальником ремонтно-механічної ділянки ОГМ з 15.04.2004 (арк. справи 21-22).

Крім того, в матеріалах справи наявна архівна довідка від 20 березня 2020 року №05-07-07/258, якою підтверджено період роботи позивача з 17.07.1991 по 15.04.2004 у Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 1994 року - відкрите акціонерне товариство "Костянтинівський металургійний завод"). Згідно наказу від 09.11.1994 року №1034 "Про затвердження переліку професій робочих, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення (Список 2) - операторам поста управління дільниці обробки готової продукції та шліфувальником калібрувального цеху. Згідно наказу від 31.07.2000 року №263/118 "Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці" підтверджено Списку №2 виробництв, робіт, професій та посад на роботах з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, серед яких зазначено посади операторам поста управління дільниці обробки готової продукції та шліфувальником калібрувального цеху (арк. справи 25).

18 листопада 2020 року Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення №214 про відмову в призначенні пільгової пенсії.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18 листопада 2020 року № 214 встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці позивач з 17.07.1991 по 02.04.1995 працювала оператором поста управління дільниці обробки готової продукції, з 03.04.1995 по 14.04.2004 працювала шліфувальником механічної майстерні калібровочного цеху на Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Позивачем надано довідку архівної установи від 20 березня 2020 року №05-07-07/258, в якій зазначені періоди роботи з 17.07.1991 по 02.04.1995 працювала в калібрувальному цеху оператором поста управління, 03.04.1995 по 31.10.2002 працювала шліфувальником механічної майстерні калібрувального цеху, з 01.11.2002 переведена шліфувальником ремонтно-механічної ділянки ОГМ в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Атестації робочих місць на підприємстві проведені наказами №1034 від 09.11.1994 року та №263/118 від 31.07.2000 року, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 операторам поста управління дільниці обробки готової продукції та шліфувальником калібрувального цеху. Довідку, що уточнює пільговий характер роботи з 17.07.1991 по 02.04.1995, 03.04.1995 по 09.11.1999, та з 31.07.2000 по 14.04.2004 (з у рахуванням розриву в атестації робочих місць) для підтвердження спеціального трудового стажу на заводі ВАТ "КМЗ" позивачем не надано. Відповідно до наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 37 років 08 місяці 1 день. На момент звернення відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини другої статті 114 Закону України №1058. За таких обставин позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Право на пенсію за віком ОСОБА_1 набуде при досягненні 60 років (арк. справи 11-16).

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем через відсутність у пільгових довідках інформації про зайнятість повного робочого дня у шкідливих умовах праці та номеру списку пільгової роботи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Нормами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того, відомості про пільговий характер роботи позивача за Списком №2 містяться в довідках, наданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії підтверджується насамперед записами у трудовій книжці позивача.

Суд погоджується, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, проте відповідачем цей обов`язок був покладений виключно на позивача.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу спірних періодів.

Згідно з нормами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 840,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією АТ КБ «Приватбанк» про сплату від 07 грудня 2020 року (арк. справи 4).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124, 125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрованої за місцем проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (за місцем знаходження юридичної адреси: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) про визнання незаконним та скасування рішення від 18 листопада 2020 року та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду від 18 листопада 2020 року № 214 про відмову у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (за місцем знаходження юридичної адреси: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за місцем проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,40 ( вісімсот сорок) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 18 січня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Зінченко