Справа № 360/3464/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2021 року

Київ

справа №360/3464/20

адміністративне провадження №К/9901/35927/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об`єднання Азот на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2020 року у справі № 360/3464/20 за позовом адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об`єднання Азот до Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року адвокат Керімов Рафаель Рагимович, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об`єднання Азот, звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 8 вересня 2020 року ВП № 62978629.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

У своїй касаційній скарзі адвокат Керімов Рафаель Рагимович, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об`єднання Азот, просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2020 року у справі № 360/3464/20 і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відтак, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З урахуванням того, що предметом розгляду даної справи є скасування постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Проте, як вбачається зі змісту касаційної скарги, скаржник, як на підставу подання касаційної скарги хоча і вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував частину четверту, п`яту статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» без урахування висновків щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 3 березня 2020 року у справі №260/801/19 та від 19 вересня 2018 року у справі №804/8289/16, однак не вказує, яке значення матиме рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги для формування єдиної правозастосовної практики.

Крім того, під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що матеріали касаційної скарги, які надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру юридичною особою встановлена на рівні 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено у 2020 році юридичною особою щодо однієї майнової вимоги.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить: 2102 грн.

На підставі викладеного, скаржник за подання касаційної скарги з однією майновою вимогою має сплатити: 4204 грн (2102*200%).

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, тому Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків шляхом подання до Верховного Суду: 1) уточненої касаційної скарги із обґрунтуванням того, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 2) документа про сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об`єднання Азот на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2020 року у справі № 360/3464/20 за позовом адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об`єднання Азот до Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

Л.О. Єресько

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду