Справа № 400/1542/20
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2021 року

Київ

справа №400/1542/20

адміністративне провадження №К/9901/36068/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 400/1542/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», про визнання протиправною та скасування постанови від 24.03.2020 про відкриття ВП № 61623463,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. (далі - відповідач) з вимогами визнати протиправним та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №61623463 з виконання виконавчого напису №3237, виданого 13.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з позивачки на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віра Леонідівна звернулася до Верховного Суду із указаною касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Предметом спору у цій справі правомірність постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

За правилами частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, приватний виконавець Дорошкевич В.Л. зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, на підтвердження чого надає судові рішення у різних справах, як приклади прийняття судами протилежних рішень у подібних правовідносинах.

Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Так, за приписами частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. На думку заявника, приписи зазначеної норми є диспозитивними, оскільки у ній наявне право вибору пред`явлення виконавчого документу: або за місцем реєстрації, або за місцем проживання боржника. Водночас, вирішуючи питання про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець здійснює лише перевірку відповідності виконавчого документа вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» щодо його оформлення, проте не перевіряє інформацію, зазначену в цьому документі. У касаційній скарзі, заявник послався на те, що скасовуючи постанову про відкриття виконавчого провадження, суди, на його думку, дійшли помилкового висновку про те, що вона є неправомірною з тих підстав, що її прийнято за виконавчим документом, пред`явленим не за місцем проживання боржника, оскільки помилково ототожнили «місце проживання» та поняття «місце реєстрації».

Такі аргументи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах застосування положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку приватного виконавця перевіряти зазначену у заяві стягувача та/або виконавчому написі нотаріуса інформацію під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, якщо місце проживання боржника та місце його реєстрації є відмінними.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329-330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 400/1542/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», про визнання протиправною та скасування постанови від 24.03.2020 про відкриття ВП № 61623463.

Витребувати з Миколаївського окружного адміністративного суду справу № 400/1542/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», про визнання протиправною та скасування постанови від 24.03.2020 про відкриття ВП № 61623463.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду