Справа № 560/2375/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2375/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

18 січня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

1.1 Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у незаконному зменшенні з 01.01.2018 по 31.07.2018 та з 01.12.2018 розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди працюючого судді з 90% до 86% та у неврахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із зміною з 04.12.2018 та з 01.01.2018 розміру складових суддівської винагороди працюючого судді та при подальшому нарахуванні щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з грудня 2018 року.

1.2. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області утриматися від таких дій (зменшення розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання з 90 % до 86% та неврахування матеріальної допомоги на оздоровлення) при нарахуванні та перерахунках щомісячного довічного грошового утримання.

1.3. Визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає:

- у не проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04 по 31.12.2018 у зв`язку із зміною суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Рішення КС України від 04.12.2018;

- у не проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 по 31.01.2019 у зв`язку із зміною з 01.01.2019 суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 №2629- VIII;

- у не проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2019 у зв`язку із зміною суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Рішення КС України від 04.12.2018 саме з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та виходячи з 90% суддівської винагороди судді;

- у не проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.02.2019 у зв`язку із зміною суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 №2629-УІІІ, саме з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та виходячи з 90% суддівської винагороди судді;

- у не нарахуванні щомісячного довічного грошового утримання з березня 2019 року саме з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та виходячи з 90% суддівської винагороди судді.

1.4. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області:

- провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 4 по 31.12.2018 у зв`язку із зміною суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Рішення КС України від 04.12.2018;

- провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01 по 31.01.2019 у зв`язку із зміною з 01.01.2019 суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 №2629-УІІІ;

- провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з у зв`язку із зміною суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Рішення КС України від 04.12.2018 саме з 01.01.2019 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та виходячи з 90% суддівської винагороди судді;

- провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.02.2019 у зв`язку із зміною суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 №2629-VIII саме з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та виходячи з 90% суддівської винагороди судді;

- провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з березня 2019 року і за весь період його виплат, саме з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та виходячи з 90% суддівської винагороди судді;

- провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 по 31.07.2018 виходячи з 90% суддівської винагороди судді.

1.5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

1.6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити компенсацію за порушення строків виплати заборгованої суми щомісячного довічного грошового утримання та матеріальної допомоги на оздоровлення з 1 січня 2017 року по час фактичної виплати цієї заборгованості.

1.7. Стягнути з головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 10000 (десять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

1.8. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання судового рішення.

2. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Враховуючи рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, судді, які перебувають у відставці, мають право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання залежно від зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді. Оскільки з 01.01.2020 змінились складові суддівської винагороди, тому виникли правові підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вказав, що постановою від 27.01.2017 Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/118/17, залишеною без зміни ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 встановлене право позивача на щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% суддівської винагороди.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

3.1. Визнано протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у зменшенні з 01.01.2018 по 31.07.2018 та з 01.12.2018 розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди працюючого судді з 90% до 86% , починаючи з грудня 2018 року.

3.2. Визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у не проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04 по 31.12.2018, з 01 по 31.01.2019 виходячи з 90% суддівської винагороди судді.

3.3. Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 4 по 31.12.2018 у зв`язку із зміною суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Рішення КС України від 04.12.2018.

3.4. Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 01 по 31.01.2019 у зв`язку із зміною з 01.01.2019 суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області.

3.5. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди на підставі довідки Апеляційного суду Хмельницької області Апеляційного суду Хмельницької області від 11.03.2020 №01/-17/73/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

3.6. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3.7. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. ОСОБА_1 / надалі апелянт 1/ не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

5. Серед доводів апеляційної скарги апелянт 1 зазначає про необхідність врахування при розрахунку довічного грошового утримання, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 115610, оскільки вона є складовою заробітної плати, з якої сплачено страхові внески.

6. Крім того зазначає, що протиправною бездіяльністю відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, приниженні честі та гідності, у тому числі через неможливість домогтися від державного органу та його посадових і службових осіб перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 у встановленому законом і судом прядку та неможливість реалізувати право мирно володіти відповідною частиною майна, а також через зневіру у належне виконання органом Пенсійного фонду своїх обов`язків щодо нього як фізичної особи та як судді у відставці.

7. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області / надалі апелянт 2/ оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з підстав неповноти з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

8. Апелянт 2 вказує на відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача нараховувати і виплачувати позивачу довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, оскільки станом на 01.01.2020 чинними залишались положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII), якими була введена певна диференціація щодо визначення розміру суддівської винагороди та розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці в залежності від проходження кваліфікаційного оцінювання. Також апелянт 2 вказав, що вказані апелянтом 1 рішення судів не є преюдиційними у цій справі.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди.

10. 30.01.2020 позивач вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 04.12.2018 та з 01.01.2019 на підставі довідок Апеляційного суду Хмельницької області від 21.12.2018, 22.01.2019 та з врахуванням постанови Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2017 по справі №686/118/17 в розмірі 90% суддівської винагороди.

11. Листами від 22.02.2019 №209/В-8, від 16.04.2019 №998/В-8; від 26.04.2019 №1120/В-8; від 11.02.2020 №267-166/КО-03/8-2200/20; від 09.04.2020 №1571-1306/В-03/8-2200/20 Головне управління Пенсійне фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про прийняте рішення. Зазначило про відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням, зокрема на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Натомість, не приймались нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди.

12. Вважаючи зазначені дії протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

13. Апелянт 1 вважає, що при здійснення перерахунку довічного грошового утримання з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019 апелянтом 2 протиправно змінено відсоток щомісячного довічного грошового утримання позивача з 90% на 86% суддівської винагороди та з 01.01.2019 встановлено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 86 % суддівської винагороди.

14. Апелянт 2 вказує на відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача нараховувати і виплачувати позивачу довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди. Вважає, що при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання апелянта 1 діяв в межах норм чинного законодавства.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Статтею 21 Конституції України встановлено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

16. Відповідно до статті 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

17. Статтею 58 Конституції України регламентовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі.

18. Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

19. Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

20. Згідно із пунктом 8 частини 4 статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

21. Відповідно до частини 6 статті 48 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

22. Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VІII від 02.06.2016 року судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

23. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

24. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

25. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

26. Відповідно до пункту 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону України 02.06.2016 "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VІII від 02.06.2016 року право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

27. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

28. Статтею 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIІI від 02.06.2016 року визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

29. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

30. У рішенні від 14.12.2011 року № 18-рп/2011 Конституційний Суд України офіційно розтлумачив поняття "щомісячне довічне грошове утримання", зокрема таке поняття означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує її з Пенсійного Фонду.

31. В силу приписів ч.4 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

32. Пунктом 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 року №3-1, в редакції, чинній з 16.06.2017 (далі - Порядок №3-1), визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

33. Згідно із пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №3-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

34. Отже, в разі зміни складових суддівської винагороди раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання позивача як судді у відставці підлягає перерахунку.

35. При визначенні дати перерахунку слід керуватися пунктом 4 Порядку №3-1, відповідно до якого перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

36. рішенням від 18.02.2020 № 2-р/2020 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

37. У вказаному рішенні Конституційний Суд України дійшов до висновку, що судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично.

38. Згідно з частиною 1 статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

39. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

40. Тому з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

41. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в рішенні від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20.

42. Враховуючи викладене, рішення пенсійного органу від 14.07.2020 №14 щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці є протиправним.

43. Разом з тим, постановою від 27.01.2017 Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/118/17, залишеною без зміни ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017, та рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2018 у справі №560/3775/18, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2019, встановлене право позивача на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди.

44. Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

45. Право на отримання позивачем довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди також підтверджене матеріалами справи.

46. Посилання апелянта 2 на частину 3 статті 142 Закону №1402-VIII, яким передбачено, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, суд відхиляє як необґрунтоване, з огляду на таке.

47. Відсоткове співвідношення вже призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці щодо суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є сталим.

48. Апелянт 1 отримував щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до вищевказаних судових рішень, у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

49. Застосування показника, передбаченого частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII, до перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача є протиправним, оскільки стосується призначення нового щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не перерахунку раніше призначеного, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

50. Тому необхідно зобов`язати відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді Апеляційного суду Хмельницької області згідно із довідкою Апеляційного суду Хмельницької області від 11.03.2020 №01/-17/73/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

51. Щодо доводів апелянта 1 в частині визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо неврахування матеріальної допомоги на оздоровлення при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, суд першої інстанції цілком обґрунтовано застосував приписи статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI, якою визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

52. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

53. Таке ж правове регулювання складових суддівської винагороди закріплено в ст.135 Закону України від 2 червня 2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

54. Отже, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI визначено складові суддівської винагороди, які підлягають врахуванню при обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, і до вказаного переліку не віднесено матеріальну допомогу на оздоровлення.

55. З огляду на вказане, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання апелянта 1 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, яка підлягала до виплати працюючим суддям.

56. Така ж правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 25 квітня 2018 року по справі №333/4196/17(2-а/333/221/17), від 18 липня 2018 року по справі № 638/12151/17, від 09 листопада 2018 року по справі №730/567/17, від 20 грудня 2018 року по справі №159/1942/17.

57. В силу положень ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

58. Що стосується вимог апелянта 1 в частині зобов`язання відповідача утриматися при нарахуванні та перерахунках щомісячного довічного грошового утримання таких дій, як зменшення розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання з 90% до 86% та неврахування матеріальної допомоги на оздоровлення, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині з огляду на наведенні вище обгрунтування щодо відхилення вимог про врахування матеріальної допомоги на оздоровлення до складових суддівської винагороди та з огляду на положення КАС, якими передбачено можливість захисту лише порушеного права.

59. Вказане узгоджується з правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 167/592/17, від 31 липня 2018 року у справі №348/9/17, від 23 жовтня 2018 року у справі №344/4560/17, від 14 лютого 2019 року у справі №362/7962/15-а.

60. Щодо доводів апелянта 1 про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

61. У відповідності до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

62. Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

63. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

64. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини частина 1 статті 1167 Цивільного кодексу України).

65. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

66. Зазначену частину позовних вимог позивач мотивував тим, що неправомірними діями відповідача, йому нанесено моральні збитки.

67. Разом з тим, а ні під час звернення з позовом до суду першої інстанції, а ні при поданні апеляційної скарги, апелянтом 1 в обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди не надано жодного доказу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

68. Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування позивачу моральної шкоди.

69. Що стосується доводів відповідача про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, то з урахуванням наведено вище колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги останнього.

70. Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

71. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

72. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

73. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

74. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

75. Переглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.