Справа № 140/12445/20
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/12445/20 пров. № А/857/13701/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Довгополова О.М., Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року (головуючого судді Мачульського В.В. ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Луцьк) у справі №140/12445/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.08.2020 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області в якому просить визнати визнання протиправними дії щодо виплати перерахованої пенсії з 01.01.2018 у заниженому розмірі, а саме: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% перерахованої пенсії, з 01.01.2019 до 01.01.2020 - 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 05 березня 2019 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року задоволено позов частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду в частині ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення в частині визнання протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії його пенсії за рахунок виплати у період з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року включно в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року включно в розмірі 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року та прийняти нову постанову, якою визнати протиправних дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови йому у перерахунку та виплаті перерахованої пенсії з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 100% суми підвищеної пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів зауважує, що оскільки судове рішення щодо задоволеної частини позовних вимог жодною із сторін не оскаржується, то згідно із положеннями частини 1 статті 293 КАС України воно не підлягає апеляційному перегляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що після звільнення з військової служби позивачу ОСОБА_1 22.12.2010 призначена пенсія відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), що підтверджується протоколом про призначення пенсії. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинської області.

20.01.2020 позивач звертався до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії без розтермінування її розміру з 01.01.2018 року (аркуші справи 11-14).

Листом від 03.02.2020 відповідач підтвердив, що виплата перерахованих пенсій в 2018 році проводилась відповідно до пункту 2 Постанови №103 в розмірі 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року; у 2019 році - у розмірі 75 % суми підвищення пенсії на підставі пункту 2 Постанови №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» з 01.01.2020 року виплата пенсії здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Одночасно повідомлено, що чинним законодавством не передбачено проводити виплату пенсій з виключенням поетапності (аркуші справи 15-16).

Не погодившись із діями відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом щодо правомірності його дій при проведенні виплати позивачу перерахованої відповідно до пункту 1 Постанови №103 пенсії з 01.01.2018 року в таких розмірах: з 01.01.2018 року у розмірі 50 % з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року у розмірі 75 % підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що частина 1 статті 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, позивачем оскаржується в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише в частині відмови в задоволенні позову, отже, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог частини 1 статті 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення лише у цій частині.

Оскаржуючи судове рішення, позивач покликається на те, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови йому у перерахунку та виплаті перерахованої пенсії з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 100% суми підвищеної пенсії та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року. Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання безпідставними, враховуючи наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З наведеного слідує, що Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії звільненим із служби військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом.

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14. Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 (із змінами, внесеними згідно з Постановою №103) ця постанова набирає чинності з 01.03.2018 року.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №103, пунктами 1, 2 якої установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1.01.2018 року - 50 %; з 1.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 %; з 1.01.2020 року - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Згідно з пунктом 6 Постанови №103 внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, від 13.12.2008 №45, пункт 5 якого викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2019 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у зразковій справі №160/3586/19 (Пз/9901/12/19), дійшов висновку, що у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. З огляду на викладене з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії. Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком суду першої інстанції, що на момент ухвалення рішення у цій зразковій справі дії Головного управління ПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019 - 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, є протиправними.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, пункт 2 Постанови №103 втратив чинність, а тому виплата ОСОБА_1 пенсії в розмірі 75 % суми підвищення пенсії за цим пунктом постанови надалі є безпідставною, оскільки з 05.03.2019 року позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Такий висновок також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 09 квітня 2020 року у справі №640/19928/18, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Верховний Суд у постанові від 16.10.2019 у справі №2040/6740/18 зазначив, що відповідач (Головне управління Пенсійного фонду України в області) як територіальний орган центрального органу виконавчої влади у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому орган Пенсійного фонду України не наділений правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

14.08.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019, відповідно до пункту 1 якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), здійснюється у 2019 році в розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Отже, після набрання законної сили 05.03.2019 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, у відповідача виник обов`язок здійснювати виплату позивачу пенсії щомісячно з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Однак, з 04.09.2019 набрала чинності Постанова № 804, яка підлягала обов`язковому застосуванню відповідачем.

Зазначене свідчить про те, що з 04.09.2019 по 31.12.2019 у Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області були правові підстави для виплати позивачу 75% підвищення до пенсії.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити на тому, що оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав не враховувати приписи Постанови № 804.

З огляду на те, що Постанова № 804 набрала чинності 04.09.2019, і така була обов`язковою до застосування, відмова у виплаті позивачу пенсії в розмірі 75% суми підвищення пенсії, з боку відповідача, є безпідставною лише в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що на момент вирішення спору по суті судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, Постанову № 804 визнано протиправною та нечинною.

У свою чергу, відповідно до приписів частини 2 статті 265 КАС України встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, Постанова № 804 втратила чинність з 31.03.2020.

Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (далі - Постанова №1088) передбачено, що з 01.01.2020 виплата пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII до 01.03.2018 (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови № 704, здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, скасування у судовому порядку Постанови № 804 не впливає на спірні правовідносини, оскільки відповідач протиправних дій при виплаті позивачу пенсії з 04.09.2019, перерахованої на підставі Постанови № 804 не вчиняв, а сама постанова визнана нечинною лише у 2020 році, у той час, коли нормативним актом, а саме Постановою № 1088, вже було урегульовано виплату підвищеної пенсії у розмірі 100%.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність висновків, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, тому задоволенню не підлягає.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №140/12445/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

В.В. Гуляк