Справа № 221/6465/20
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

при секретарі судових засідань Бридні О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Волноваха в спрощенному провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПО №3 Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Пхенди Олега Михаловича, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним факт накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення по постанові в справі про адміністративне правопорушення БАА №178153 від 25.09.2020 року про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Просить також скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі за відсутності події та складу правопорушення, як незаконно постановлену без доказів його вини. На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме - без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема позивач зазначає, що 25.09.2020 року о 08:05 год. він керував транспортним засобом марки «ГАЗ 24», д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по вул. Центральна у м. Волноваха, Волноваського району, Донецької області. Його зупинив поліцейський Пхенда О.М. та склав відносно нього оскаржувану постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ним п.п.31.3.а Правил дорожнього руху України, а саме керував автомобілем, який переобладнаний з порушенням відповідних норм і стандартів.

Складену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав її невідповідності вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеним про час та дату розгляду справи до зали суду не з`явився.

Відповідачі до зали судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов не надали.

Аналізуючи письмові докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у зв`язку з наступним.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Разом з тим, ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним з принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість врахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. У разі відсутності в постанові посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначених ст.251 КУпАП), які, у відповідності до статті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів у подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №178153 від 25.09.2020 року вбачається, що 25.09.2020 року о 08:05 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ГАЗ-24», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Центральна у м. Волноваха, Волноваського району, Донецької області та порушив вимоги п.п.31.3.а Правил дорожнього руху України, а саме керував автомобілем, який переобладнаний з порушенням відповідних норм і стандартиів. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Вимоги ст.126 КУпАП передбачають відповідальність за: 1) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"); 2) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; 3) керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; 4) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Підпунктом «а» п.31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, зокрема, у випадку їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил та нормативів, які стосуються безпеки дорожнього руху.

У свою чергу, відповідачами на підтвердження обґрунтованості та законності ухваленої постанови, не надано суду належних та допустимих доказів того, що вищевказаний автомобіль, яким керував позивач, переобладнаний з порушенням норм та стандартів.

Окрім того, в оскаржуваній постанові відсутня частина статті, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу. Також, працівником поліції при складанні відповідної постанови невірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ст.126 КУпАП.

Слід також звернути увагу на те, що у постанові серії БАА №178153 у графі серія та номер документа, що посвідчує особу зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.12.2016 року, виданого органом ТСЦ 1445. Вказані обставини не можуть свідчити про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія або не пред`явив його на вимогу поліцейського, тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.126 КУпАП.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином, як вбачається із оскаржуваної постанови, остання не містить будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.3) ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії поліцейського при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.4 ст.288 КУпАП.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст.ст.121, 256, 283, 288, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПО №3 Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Пхенди Олега Михайловича, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 178153 від 25.09.2020 року, винесену інспектором СРПО №3 Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Пхенда Олегом Михайловичем за ч.3 ст.121 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Мохов