Справа № 140/15898/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/15898/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СМО УКРАЇНА до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю СМО УКРАЇНА (далі ТзОВ СМО УКРАЇНА, позивач) звернулося з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі Поліська митниця Держмитслужби, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 04.11.2020 № UA 204120/2020/000359/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем укладено контракт на основі якого було придбано засувки, клапани, іншу арматуру трубопровідну та комплектуючі до неї відповідно до специфікацій загальною фактурною вартістю 21422,00 євро та подано до Поліської митниці Держмитслужби митну декларацію.

В ході проведення усних консультаціях інспектор митниці повідомила, що митна вартість на 4 товар згідно МД (запірна арматура для трубопроводів з ливарного чавуну занижена, тому було запропоновано відкликати подану декларацію і подати нову за запропонованою митним органом митною вартістю.

04.11.2020 була повторно подана МД №UA204120/2020/108443 за фактурною вартістю товарів в розмірі 2718,00 євро та усі документи, які підтверджували заявлену декларантом митну вартість.

Однак, Поліською митницею Держмитслужби було прийнято рішення про коригування митної вартості від 04.11.2020 № UA 204120/2020/000359/2. Позивач не погоджується з даним рішенням, оскільки декларантом було надано митному органу документи, які цілком та повністю підтверджують заявлену декларантом митну вартість. Проте, митним органом проігноровано всі зазначені докази та прийнято незаконне та необґрунтоване рішення. В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач нe вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеного у митнiй декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості нe підтверджені документально тa, які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене свідчить про те, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товари ґрунтуються виключно нa його припущеннях, a не на достовірних відомостях.

У свою чергу, приписи Митного кодексу України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Позивач також зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Проте, відповідачем нe вказано обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні, a лише міститься посилання нa те, що надані декларантом документи не містять уcix відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано інформацію, надану у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР, однак жодних документів, які б підтверджували цю вартість, відповідач не надав. Відповідачем не наведено в оскаржуваному рішенні, яким чином системою АСАУР було визначено вартість товару у розмірі 8604,67 євро, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не наведено жодних розрахунків, за якими було визначено таку вартість товару, що свідчить про порушення вимог статті 55 Митного кодексу України. Стверджує, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на згенерованих АСАУР відомостях, що документально нe підтверджені.

Крім цього позивач вказує, що посилання відповідача на товарну позицію № 4 митної декларації №UА204120/2020/32819 від 28.04.2020, яку він взяв за основу визначення митної вартості є явно надуманим та безпідставним. Крім того такий товар як клапани редукційні для регулювання тиску в трубопроводах з чавуну або сталі за кодом товару 84811019 позивачем згідно з MД №UA 204120/2020/108443 від 04.11.2020 не завозився, що в свою чергу додатково свідчить про протиправність дій відповідача.

З врахуванням наведеного просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки при проведенні у відповідності до статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено наявність в документах розбіжностей і неточностей, а саме: подана МД не містить інформації щодо вартості товарів і рахунків, за якими було здійснено їх продаж та подана не в повному обсязі; сума зазначена 98261 пол. зл. не відповідає сумі, зазначеній в інвойсі 21412 євро; вказана вартість вантажу 20000 євро та ваги 4511 кг не відповідає наявним 21422 євро та ваги 4483 кг; не надано договір між перевізником ОСОБА_1 та експедитором ЛТЛ «Сервіс Україна», а також наявна у митного органу інформація, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару МД від 28.04.2020 № UA 204120/2020/32819 7,78 євро/кг.

Декларанту було запропоновано надати виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки, прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару та висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Проте, вказана вимога митного органу щодо надання додатково витребуваних документів виконана не була. За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості, інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МК України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних вартостей - МД від 28.04.2020 №UA204120/2020/32819 7,78 євро/кг. З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 01.02.2019 між ТзОВ «СМО Україна» (покупець) та компанією СМО VALVES TECHNOLOGY SL (Іспанія) (продавець) було укладено контракт 0112-2 від 01.02.2019, за умовами якого товариство закупило засувки, клапани, іншу арматуру трубопровідну та комплектуючі до неї, згідно з специфікаціями № 34-20 від 25.09.2020, № 35-20 від 30.09.2020, № 36-20 від 05.10.2020, № 37-20 від 05.10.2020, № 38-20 від 06.10.2020, № 39-20 від 08.10.2020, № 40-20 від 15.10.2020, № 42-20 від 20.10.2020 на загальну суму 21422,00 євро на умовах EXW, згідно з Інкотермс 2000 (а.с. 16-31).

04.11.2020 декларантом позивача було подано Поліській митниці Держмитслужби митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204120/2020/108443 та пакет документів для митного оформлення ввезеного на територію України товару №4 запірна арматура для трубопроводів з ливарного чавуну: -RESILIENT SEAT GATE VALVE, FLANGES PN 16, BODYDUCTILE IRON, EPDM SEAT, HAND WHEEL, FASE TOFACE DISTANCE SERIES 14 (F4) CONNECTION PN10/16 засувка з об гумованим клином фланцева Серія 11А Ду 65 Ру 10/16, арт. 11А.065.11111-2 шт; - RESILIENT SEAT GATE VALVE, FLANGES PN 16, BODYDUCTILE IRON, EPDM SEAT, HAND WHEEL, FASE TOFACE DISTANCE SERIES 14 (F4) CONNECTION PN10/16 засувка з обгумованим клином фланцева Серія 11А Ду 100 Ру 10/16, арт. 11А.100.11111-4 шт; -RESILIENT SEAT GATE VALVE, FLANGES PN 16, BODYDUCTILE IRON, EPDM SEAT, HAND WHEEL, FASE TOFACE DISTANCE SERIES 14 (F4) CONNECTION PN10/16 засувка з обгумованим клином фланцева Серія 11А Ду 125 Ру 10/16, арт. 11А.125.11111-4 шт; - RESILIENT SEAT GATE VALVE, FLANGES PN 16, BODYDUCTILE IRON, EPDM SEAT, HAND WHEEL, FASE TOFACE DISTANCE SERIES 14 (F4) CONNECTION PN10/16 засувка з обгумованим клином фланцева Серія 11А Ду 150 Ру 10/16, арт. 11А.150.11111-10 шт; - RESILIENT SEAT GATE VALVE, FLANGES PN 16, BODYDUCTILE IRON, EPDM SEAT, HAND WHEEL, FASE TOFACE DISTANCE SERIES 14 (F4) CONNECTION PN10/16 засувка з обгумованим клином фланцева Серія 11А Ду 200 Ру 10, арт. 11А.200.11211-2 шт; - RESILIENT SEAT GATE VALVE, FLANGES PN 16, BODYDUCTILE IRON, EPDM SEAT, HAND WHEEL, FASE TOFACE DISTANCE SERIES 14 (F4) CONNECTION PN10/16 засувка з обгумованим клином фланцева Серія 11А Ду 250 Ру 10, арт. 11А.250.11211-2 шт; - RESILIENT SEAT GATE VALVE, FLANGES PN 16, BODYDUCTILE IRON, EPDM SEAT, HAND WHEEL, FASE TOFACE DISTANCE SERIES 14 (F4) CONNECTION PN10 засувка з обгумованим клином фланцева Серія 11А Ду 300 Ру 10, арт. 11А.300.11211-2 шт. Торгівельна марка: СМО VALVES, Виробник СМО VALVES TECHNOLOGY SL, ES. При цьому, фактурну вартість зазначеного товару визначено декларантом за основним методом у розмірі 2718,00 євро, а митну вартість у розмірі 3041,150 євро, що згідно курсу становить 101819,59 грн.,

Однак, 04.11.2020 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості №UА204120/2020/000359/2.

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість імпортованого товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією №UA204120/2020/108443 містять розбіжності та неточності, зокрема: подана до митного оформлення митна декларація країни відправлення не містить інформації щодо вартості товарів тa рахунків, за якими було здійснено їх продаж, тa подана нe в повному обсязі. Сума зазначена 98261 пол. зл., не відповідає сумі зазначеній в інвойсі 21422 євро за курсом НБУ на день оформлення митної декларації країни відправлення; - відповідно до дoгoвopy-заявки на пepeвeзeння вiд 21.10.2020 № ЛTЛ-78638 вкaзaнa вapтiсть вaнтaжy 20000 євpo та вaги 4511 кг не вiдпoвiдaють наявним 21422 євро тa ваги 4483кг; - не надано договір між перевізником ОСОБА_1 та експедитором ЛTЛ СЕРВІС Україна. Не надано додаткові документи, витребувані митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України та у відповідності до частини п`ятої статті 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця мaє право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГATT/COT вiд 1994 p.

Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості тa до прийняття рішення про коригування митної вартості, заяв леї декларантам товару тoвapу. Товар № 4- MД від 28.04.2020 №UA204120/2020/32819 - 7,78 євро/кг. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка мiститьcя у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, витребуваних згідно вимоги митниці, таких як: 1) витяг з ЄДРПОУ із вказанням видів діяльності згідно КВЕД; 2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3) випуску з бухгалтерської документації. Відповідно до частини шостої статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МК України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МК України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці. Митну вартість імпортованих товарів визначено на основі раніше визнаних вартостей (МД від 28.04.2020 №UA204120/2020/32819 - 7,78 євро/кг). Числове значення митної вартості товару №4 становить 288089,849 грн. (8604,68 євро).

Зазначене рішення слугувало підставою для видання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204120/2020/01751. У цій же картці відмови митний орган роз`яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: подати митну декларацію на товар згідно вимог статті 55 МК України.

04.11.2020 позивачем подано нову митну декларацію № UA20412/2020/108703 за якою товар №4 випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (у графі 48 МД «відстрочення платежів» визначено по 02.02.2021).

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України від 13.03.2012 року №4495-VІ.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, а саме: запірна арматура для трубопроводів з ливарного чавуну та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так, до митної декларації №UA204120/2020/108443 від 04.11.2020 декларантом було додано, зокрема: кoнтpaкт № 0112-2 від 01.02.2019, дoдaткoвa yгода № 1/3 від 03.02.2020, специфікації № 34-20 від 25.09.2020, № 35-20 від 30.09.2020, № 36-20 від 05.10.2020, № 37-20 від 05.10.2020, № 38-20 від 06.10.2020, № 39-20 від 08.10.2020, № 40-20 від 15.10.2020, № 42-20 від 20.10.2020; рахунок-фактура (інвойс) А51635 від 22.10.2020; декларація про походження товару А51635 від 22.10.2020; платіжне доручення від 16.10.2020 № 18; довідка про транспортні витрати № 78638 від 02.11.2020; заявка на перевезення № ЛТЛ-78638 від 21.10.2020.

На вимогу митниці щодо подання додаткових документів, декларантом 04.11.2020 повідомлено митний орган про відсутність витребуваних документів та просив прийняти рішення по митній вартості товару без врахування термінів, визначених статтею 53 МК України.

Враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 року у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 року у справі № 820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідачем не було визнано митну вартість імпортованих позивачем товарів у зв`язку відмовою надати додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 2) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією.

У свою чергу, суд не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані додаткові документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально. Зокрема, відповідач зазначив про необхідність подання висновків про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. З даного приводу суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Щодо витребуваної виписки з бухгалтерської документації щодо формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару, то відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані дані документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Разом з тим, посилання Поліської митниці ДФС на необхідність коригування митної вартості у зв`язку із наявністю розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, а саме: подана до митного оформлення митна декларація країни відправлення не містить інформації щодо вартості товарів тa рахунків, за якими було здійснено їх продаж, тa подана нe в повному обсязі, є безпідставним, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач придбав вищевказаний товар у Іспанської компанії СМО VALVES TECHNOLOGY SL. Рахунок на товар виданий саме цією компанією-продавцем та кошти за товар сплачені в касу саме цієї компанії. Тому висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач при купівлі вищевказаного товару в договірні відносини з третіми особами, крім продавця, не вступав.

Також суд зазначає, що відповідачем в рішенні про коригування митної вартості не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Разом з цим, в рішенні про коригування митної вартості йдеться про те, що сума зазначена 98261 пол. зл., не відповідає сумі зазначеній в інвойсі 21422 євро за курсом НБУ на день оформлення митної декларації країни відправлення; відповідно до дoгoвopy-заявки на пepeвeзeння вiд 21.10.2020 № ЛTЛ-78638 вкaзaнa вapтiсть вaнтaжy 20000 євpo та вaги 4511 кг не вiдпoвiдaють наявним 21422 євро тa ваги 4483кг.

З даного приводу суд зазначає, що валюта в якій визначається вартість товару (пол. злоти чи євро) жодним чином не впливає на її митну вартість та не може бути підставою для її коригування. З наданих при митному оформленні документів, зокрема, інвойсу А51635 від 22.10.2020 вбачається, що загальна вартість задекларованого позивачем товару 21422 євро сплачена підприємством.

Стосовно твердження митного органу про ненадання договору між перевізником ОСОБА_1 та експедитором ЛТЛ Сервіс Україна, то суд його до уваги також не приймає, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи митним органом додатково витребовувалися документи щодо підтвердження митної вартості товару, а саме: виписка з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією, проте договору між перевізником ОСОБА_1 та експедитором ЛТЛ Сервіс Україна, відповідач додатково не запитував.

Отже, на думку суду, наданих разом з митною декларацією документів, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, відповідачу було достатньо для того, щоб вважати вказану декларантом митну вартість підтвердженою.

Судом також встановлено, що заявлена позивачем митна вартість товару - 3041,150 євро включає в себе вартість транспортних послуг.

Отже, суд зазначає, що подані позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України, позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

У свою чергу, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Щодо митної декларації від 28.04.2020 №UA204120/2020/32819, яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті оскаржуваного рішення, суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного і міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесені спірного рішення відповідач спирався не на документи, подані декларантом до митного оформлення, а на вже наявну в митного органу цінову інформацію.

Разом з тим, суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Крім того, суд звертає увагу, що в поданих до митного оформлення документах, ціна товару визначена за одиницю, тоді як митний орган в оскаржуваному рішенні посилався на митні декларації, де визначено митну вартість товарів не за одиницю товару, а за кілограм.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості.

Крім того, суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до частини третьої статті 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Враховуючи вищезазначене, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 04.11.2020 №UA204120/2020/000359/2 є необґрунтованим та безпідставним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправним та скасувати, а позов задовольнити.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення від 10.11.2020 №94.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби від 04 листопада 2020 року № UA204120/2020/000359/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СМО УКРАЇНА судовий збір у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СМО УКРАЇНА» (43023, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 7а, офіс 20, ).

Відповідач: Поліська митниця Держмитслужби (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, 104, ).

Суддя Р.С. Денисюк