Справа № 280/4114/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Справа № 280/4114/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників:

позивача - Гордєвської С.В.,

відповідача - Большакова К.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу №280/4114/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- від 02.04.2020 №, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи з фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності - 786012,86 грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням - 524008,57 грн. та за штрафною (фінансовою) санкцією - 262004,29 грн.;

- від 02.04.2020 №, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується за результатами річного декларування - 65501,07 грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням - 43667,38 грн. та за штрафною (фінансовою) санкцією - 21833,69 грн.

Ухвалою від 24.06.2020 у справі №280/4114/20 було відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначене на 20.07.2020.

07.07.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 20.07.2020 провадження у справі було зупинене до 15.09.2020, підготовче засідання призначене на 15.09.2020.

20.08.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

01.09.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про доручення документів до справи, а саме висновку судового експерта.

Ухвалою від 15.09.2020 провадження у справі поновлене, підготовче засідання призначене на 15.09.2020.

Ухвалою від 15.09.2020 у справі закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 01.10.2020.

У судовому засіданні 01.10.2020 представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час проведення перевірки позивачем надані первинні документи, на підставі яких ФОП ОСОБА_1 формував понесені за перервіряємий період витрати. Зокрема, що підтверджують отримання ТМЦ (видаткові накладні, договори та ін.), при цьому перевіркою не встановлено фактів здійснення операцій з суб`єктами, які мають ознаки «фіктивності». Також надані всі документи, на оплату ТМЦ, зокрема платіжні доручення, банківські виписки, про що зазначено у Акті перевірки. Претензій до документального оформлення зазначених операцій податковий орган не має, так як Акт перевірки не містить зауважень щодо поданих позивачем первинних документів як то неповноти, недостовірності та (або) суперечливості. Будь-яких питань щодо необхідності надання додаткових документів або питань за наданими документами під час проведення перевірки у перевіряючого не виникало. Проте, відповідач не аргументує висновків про не підтвердження цими документами формування витрат ФОП ОСОБА_2 та взагалі не аналізує жодний первинний документ, на підставі яких позивач формував витрати на придбання ТМЦ, а спирається виключено на припущення та інформацію наведену у реєстрі податкових накладних, яка без аналізу та дослідження первинних документів позивача, не може слугувати підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства.

З приводу правомірності змісту вимоги про надання матеріалів інвентаризації, позивач зауважив, що нормами чинного законодавства обов`язок щодо проведення інвентаризації, а також ведення бухгалтерського обліку, у тому числі обліку товарних запасів, фізичними особами - підприємцями на загальній системі оподаткування не передбачений.

Позивач зазначив, що акт перевірки, від 06.03.2020 № /08-01-33- 05/, є недопустимим доказом, а тому не може слугувати підставою для прийняття податковий повідомлень-рішень щодо нарахування податкових зобов`язань, оскільки оформлений із порушенням Порядку оформлення результатів документальних-перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами, який затвердженого наказом Мінфіна України від 20.08.2015 № 727 та Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженим наказом Мінфіна України від 14.03.2013 №395.

Позивач вважає, що відповідач провів перевірку в порушення норм Податкового Кодексу України, порушивши податкове законодавство, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов (вх. №31041 від 07.07.2020). Обґрунтовуючи свої доводи зазначив, що перевірку проведено у відповідності та на виконання приписів чинного законодавства, у визначені законодавством строки. Перевіркою встановлено завищення витрат в колонці 5 «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік на суму 2105190,83 грн., за 2019 рік на суму 805967,86 грн.

В порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу ФОП ОСОБА_1 безпідставно завищено суму витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції в розмірі 2911158,69 грн., в т.ч. за 2018 р. на суму 2105190,83 грн., за 2019 р. на суму 805967,86 грн.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 не надано матеріали інвентаризації товарно-матеріальних цінностей (готова продукція, сировина), у т.ч. зняття залишків товарно-матеріальних цінностей в розрізі найменувань товару, готової продукції станом на 01.01.2018р., 01.01.2019р., та 31.12.2018р., 31.12.2019р., що унеможливлює визначити та довести зв`язок залишків товарно-матеріальних цінностей з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_3 , що в свою чергу, не дає можливості достовірно перевірити задекларовані суб`єктом господарювання витрати за 2018 - 2019 роки.

Зазначає, що висновки акту від 06.03.2020 № 75/08-01-33-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018р. по 31.12.2019р.» щодо заниження чистого оподатковуваного доходу в сумі 2911158,69 грн., в т.ч. за 2018р. - 2105190,83 грн., за 2019р. - 805967,86 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 524008,57 грн., у тому числі за 2018р. - 378934,35 грн., за 2019р. - 145074,22 грн.; військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 43667,38 грн., в т.ч. за 2018р. - 31577,86 грн., за 2019р. - 12089,52 грн., відповідають чинному законодавству і визначені суми у податкових повідомленнях - рішеннях від 02.04.2020 р. №, № є вірними, відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

01.10.2020, на підставі ст.250 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 02.03.2000 (номер запису: 2 001120) та перебуває на обліку як платник податків на загальній системі оподаткування в Мелітопольському управлінні Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області з 02.03.2000 за № 516.

Основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.73). Ліцензією серії АВ № 541793 від 30.06.2010 підтверджено право на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами з 08.06.2010 на необмежений строк.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1, пункту 77.4 статті 77 розділу II глави 8 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року, пункту 1 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.01.2020 № 123 та плану - графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2020 рік, ГУ ДПС у Запорізькій області проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2019.

Перевірка проводилась з 10.02.2020 по 28.02.2020. Термін проведення перевірки продовжувався на 5 робочих днів згідно наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 19.02.2020 № 618 починаючи з 24.02.2020.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 06.03.2020 №75/08-01-33-05/ НОМЕР_1 .

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 :

- пункту 44.1 статті 44, пункту 177.2 статті 177, пунктів 177.4.1-177.4.6 статті 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 2911158,69 грн., в т.ч. за 2018р. - 2105190,83 грн., за 2019р. - 805967,86 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 524008,57 грн., у тому числі за 2018р. - 378934,35 грн., за 2019р. - 145074,22 грн.

- підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 2911158,69 грн., в т.ч. за 2018р. - 2105190,83 грн., за 2019р. - 805967,86 грн., що призвело до заниження суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 43667,38 грн., в т.ч. за 2018р. - 31577,86 грн., за 2019р. - 12089,52 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 06.03.2020 № 75/08-01-33 05/ НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_1 були подані до ГУ ДПС у Запорізькій області заперечення від 19.03.2020 (вх. ГУ ДПС у Запорізькій області від 19.03.2020 № 16251/ФОП та 20.03.2020 № 16459/ФОП).

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області розглянуто заперечення ФОП ОСОБА_2 від 19.03.2020 та за результатами розгляду встановлено, що висновки акта перевірки від 06.03.2020 № 75/08-01-33-05/ НОМЕР_1 є правомірними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, заперечення залишено без задоволення. Про результати розгляду заперечень повідомлено ФОП ОСОБА_1 листом від 30.03.2020 № 6669/14/08-01-33-05-05.

На підставі зазначеного акту перевірки від 06.03.2020 №75/08-01-33-05/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у Запорізькій області винесено:

податкове повідомлення - рішення по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) від 02.04.2020 № на загальну суму 786012,86 грн., у тому числі основного платежу - 524008,57 грн. та штрафні санкції - 262004,29 грн.,

податкове повідомлення - рішення по військовому збору (код платежу 11011001) від 02.04.2020 № на загальну суму 65501,07 грн., у тому числі основного платежу - 43667,38 грн. та штрафні санкції - 21833,69 грн.

ФОП ОСОБА_1 оскаржено зазначені повідомлення-рішення у адміністративному порядку та подано до ДПС України скаргу від 16.04.2020 (вх. ДПС України від 21.04.2020 № 15627/6).

Згідно рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 09.06.2020 № 18604/6/99-00 06-02-04-06 податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 02.04.2020 № , № залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_2 - без задоволення.

Не погодившись з вказаними податковими рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Відповідно до 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. (п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України).

За приписами п.77.4. ст.77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як свідчать матеріали справи, в день початку перевірки 10.02.2020 направлення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 10.02.2020 № 73 на проведення документальної планової виїзної перевірки, пред`явлено 10.02.2020 особисто ФОП ОСОБА_1 , про що ним здійснено відповідні записи та поставлено особистий підпис.

В зв`язку з не наданням до перевірки інформації та документального підтвердження щодо наявності дебіторської та кредиторської заборгованості, залишки ТМЦ на підставі вимог п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 19.02.2020 №618 продовжено термін проведення документальної планової виїзної перевірки з 24.02.2020.

Копію наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 19.02.2020 № 618 отримав особисто ФОП ОСОБА_1 21.02.2020 та цього ж дня було пред`явлено ФОП ОСОБА_1 направлення на перевірку від 10.02.2020 № 73 з відміткою про продовження перевірки.

За змістом пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Щодо порушення вимог Наказу Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 із змінами та доповненнями «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 26 жовтня 2015р. за №1300/27745, суд зауважує, що даний Порядок регламентує оформлення результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок, щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 №395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013р. за №607/23139.

Згідно п.1 Порядку 395, акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, а також платником податків або його законними представниками.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та Іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до пп.4.2. п.4 Порядку 395, акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, та реєструється в органі державної податкової служби протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку, з дотриманням визначених у пункті 4.5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок.

При цьому строк складення акта (довідки) не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого Кодексом, з урахуванням його продовження.

Згідно до пп.4.5. п.4 Порядку 395 реєстрація актів (довідок) документальних перевірок здійснюється в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок, який ведеться в електронній формі структурним підрозділом, до функцій якого віднесено реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції органу державної податкової служби.

Акт документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 зареєстровано в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок 06.03.2020 за № 75/08-01-33-05/ НОМЕР_1 .

Як свідчать матеріали справи та наполягав відповідач, висновки Акту перевірки ґрунтуються на тому, що: «…ФОП ОСОБА_1 в ході перевірки було надано інформацію (яка підписано та скріплено печаткою ФОП ОСОБА_1 ), щодо наявності дебіторської/кредиторської заборгованості станом на 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020. В наданій до перевірки інформації ФОП ОСОБА_1 , вказані назви, податкові номери контрагентів та загальна сума заборгованості по кожному контрагенту.

Інформація, надана ФОП ОСОБА_1 , про наявність заборгованості по розрахункам з постачальниками/покупцями станом на 01.01.2018, 01.01.2019, 31.12.2019 використана при проведені документальної планової виїзної перевірки при визначені вартості не оплачених товарно-матеріальних цінностей.

Листом ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.01.2020 № 896/14/08-01-33-05-09 ФОП ОСОБА_1 було запропоновано надати оригінали матеріали інвентаризації товарно-матеріальних цінностей (готова продукція, сировина), у т.ч. зняття залишків товарно-матеріальних цінностей в розрізі найменувань товару, готової продукції станом на 01.01.2018, 01.01.2019, та 31.12.2018,31.12.2019.

До ГУ ДПС у Запорізькій області не надходила від ФОП ОСОБА_1 відповідь на лист ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.01.2020 № 896/14/08-01-33-05-09.

В ході перевірки ФОП ОСОБА_1 було вручено перелік питань для надання пояснень та копій документів, щодо надання оригіналів матеріалів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей (готова продукція, сировина), у т.ч. зняття залишків товарно-матеріальних цінностей в розрізі найменувань товару, готової продукції станом на 01.01.2018, 01.01.2019, та 31.12.2018, 31.12.2019 (з відображенням коду УКТ ЗЕД, кількості, ціни та загальної вартості залишків по найменуванню товару).ФОП ОСОБА_1 не надано матеріали інвентаризації товарно-матеріальних цінностей (готова продукція, сировина), у т.ч. зняття залишків товарно-матеріальних цінностей в розрізі найменувань товару, готової продукції станом на 01.01.2018, 01.01.2019, та 31.12.2018, 31.12.2019, що як зазначив відповідач, унеможливлює визначити та довести зв`язок залишків товарно-матеріальних цінностей з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_2 , що в свою чергу, не дає можливості достовірно перевірити задекларовані суб`єктом господарювання витрати за 2018 - 2019 роки.

Згідно проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних за 2018 рік та документів наданих, ФОП ОСОБА_2 в ході перевірки (видаткові накладні, Z-звітів, фіскальних чеків, банківських виписок та інше) встановлено, що ФОП ОСОБА_4 , фактично придбано товарно-матеріальних цінностей у 2018р. на суму 25179744,80 грн. (без ПДВ), у тому числі на 2420996,40 грн. ФОП ОСОБА_1 не оплачено постачальникам (перелік суб`єктів господарювання, по яких значиться кредиторська заборгованість наведено у вищезазначеній таблиці).

Згідно проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних за 2019 рік та документів наданих, ФОП ОСОБА_1 в ході перевірки (видаткові накладні, Z-звітів, фіскальних чеків, банківських виписок та інше) встановлено, що ФОП ОСОБА_2 , фактично придбано товарно-матеріальних цінностей у 2019р. на суму 25349693,41 грн. (без ПДВ), у тому числі на 1892668,50 грн. ФОП ОСОБА_1 не оплачено постачальникам.

Згідно проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних за 2018 р. та документів наданих, ФОП ОСОБА_1 в ході перевірки (видаткові накладні, Z-звітів, фіскальних чеків, банківських виписок та інше) встановлено, що станом на 01.01.2019 не реалізовано товарно-матеріальних цінностей на загальну суму без ПДВ - 2105190,83 грн.

На підставі вищезазначеного, за результатами проведеної перевірки на підставі наданих ФОН ОСОБА_1 первинних документів, витрати за 2018 рік по колонці 5 додатку Ф2 «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» податкової декларації про майновий стан та доходи (№ від 01.02.19) повинні складати 23236759,48 грн. без ПДВ (3667038,04+25179744,80-2420996,40-3189026,96).

Враховуючи вищезазначене, за результатами проведеної перевірки та на підставі наданих ФОП ОСОБА_1 первинних документів, валові витрати за 2018 рік по колонці 5 «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» податкової декларації про майновий стан та доходи (№ від 01.02.19) повинні складати 23236759,48 грн. без ПДВ.

Згідно проведеного аналізу єдиного реєстру податкових накладних за 2019 р. та документів наданих, ФОП ОСОБА_1 в ході перевірки (видаткові накладні, Z-звітів, фіскальних чеків, банківських виписок та Інше) встановлено, що ФОП ОСОБА_1 станом на 31.12.2019р. не реалізовано товарно-матеріальних цінностей на загальну суму без ПДВ - 805967,86 грн.

Враховуючи вищезазначене, за результатами проведеної перевірки та на підставі наданих ФОП ОСОБА_1 первинних документів, витрати за 2019 рік по колонці 5 додатку Ф2 «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» податкової декларації про майновий стан та доходи (№ від 10.02.2020) повинні складати 25237067,23 грн. без ПДВ (3189026,96+25349693,41-1892668,50+2420996,40-3829981,04). Згідно наданих ФОП ОСОБА_1 первинних документів, витрати за 2019 рік по колонці 5 «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» податкової декларації про майновий стан та доходи (№ від 10.02.2020) повинні складати 25237067,23 грн. без ПДВ…».

Щодо виявлених відповідачем порушень позивачем приписів Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як передбачено п.п. 44.1, 44.3 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до абз.2 п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV, який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Як передбачається Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи вказане, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, як зазначив Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 14.01.2015 №К/9991/72258/12, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим, відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Як вбачається з матеріалів справи та доведено в ході судового розгляду, під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_5 було надано всі запитувані відповідачем документи, у тому числі на підставі яких ведеться облік витрат та сформовані відповідні показники податкової звітності. Будь-яких питань щодо необхідності надання додаткових - документів або питань з приводу наданих документів під час проведення перевірки у перевіряючого не виникало.

Як зазначено в Акті перевірки, за результатами перевірки встановлено дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порушень не встановлено.

Обґрунтовуючи висновок про порушення позивачем п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 не надано оригінали матеріалів інвентаризації ТМЦ.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затверджено наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 №879 (далі - Положення).

Приписами п.1, п.2 розділу І Положення вказано, що це Положення визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів. Це Положення застосовується юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства).

Тобто, самим Положенням визначені межі його дії, а, відтак, дія даного Положення на фізичних осіб - підприємців не розповсюджується.

При цьому, згідно п.5 розділу І Положення інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Отже, нормами чинного законодавства обов`язок щодо проведення інвентаризації, а також ведення обліку товарних запасів, фізичними особами - підприємцями на загальній системі оподаткування не передбачений.

Зазначена норма передбачена ст. 177 Податкового кодексу України та роз`яснена в ІПК ДФС України від 06.02.2018 № 506/О/99-99-13-01-02-14/ІПК.

Згідно п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481 затверджено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення (далі - Порядок № 481).

У зазначеному Порядку чітко вказано, що затверджений він відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України.

Відповідно до п.1 Порядку № 481 фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати. Відповідно до п.5 Порядку записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

Пунктом 6 Порядку визначено, що у графі 2 Книги "Сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності або незалежної професійної діяльності" відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

У графі 6 Книги "Сума витрат, пов`язаних з придбанням товарів (робіт, послуг)" відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Книга ведеться за вибором платника податку в паперовому або електронному вигляді. У разі обрання самозайнятою особою ведення Книги у паперовому вигляді, серед іншого: самозайнята особа зобов`язана подати до контролюючого органу за основним місцем обліку примірник Книги, на титульному аркуші якої зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), податкова адреса, номер та дата свідоцтва про право на здійснення незалежної професійної діяльності (за наявності); книга прошнурована, пронумерована, безоплатно реєструється в контролюючому органі. Книга засвідчується підписом керівника або заступника контролюючого органу та скріплюється печаткою.

Даний Порядок є єдиним нормативним документом, що регулює порядок ведення підприємцями обліку доходів і витрат. Саме на підставі даних Книги обліку доходів і витрат формується декларація підприємця про міновий стан і доходи. Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат не передбачено ведення залишку товарних запасів фізичними особами підприємцями на загальній системі оподаткування, у зв`язку з цим позивачем на запит податкового органу таких залишків і не надавалось.

Ведення Книги обліку доходів і витрат є єдиними видом обліку, передбаченим законодавством для фіксації придбання товарно-матеріальних цінностей для фізичних осіб-підприємців, що перебувають на загальній системі оподаткування, а отже ведення зазначеної книги та зберігання відповідних первинних документів є єдиною законодавчою вимогою для належного підтвердження валових витрат підприємця. Інших вимог законодавство не встановлює.

Суд звертає увагу податкового органу на те, що ФОП ОСОБА_1 не зобов`язаний вести облік товарних запасів, оскільки такий обов`язок встановлено виключно для юридичних осіб.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності підприємствами визначені Законом України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Частина 1 ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

При цьому п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Отже, нормами чинного законодавства обов`язок щодо ведення обліку товарних запасів фізичними особами підприємцями на загальній системі оподаткування не передбачений.

Разом з тим, як зазначив позивач та не заперечував відповідач, під час проведення попередньої перевірки на вимогу податкового органу було проведено інвентаризацію ТМЦ та в Акті перевірки ФОП ОСОБА_5 за 2016-2017 роки визначено залишки станом на 31.12.2017. Отже, у відповідача наявна інформація про залишки станом на 01.01.2018 та, при необхідності, відповідач мав під час проведення перевірки вжити заходів, як це передбачено підпунктом 20.1.19 підпункту 20.1 ст. 20 ПК України, щодо проведення інвентаризації ТМЦ, зняття залишків, однак не вчинив даних дій.

Судом встановлено, що позивач вів облік доходів і витрат у відповідності до вимог п.177.10 ПК України та наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, яким затверджено форму та порядок ведення Книги обліку доходів і витрат. Порушень порядку ведення книги обліку доходів і витрат перевіркою не зафіксовано, претензій до документального оформлення отриманих товарно-матеріальних цінностей відповідними первинними документами податковий орган також не має, а тому висновки, що покладені в основу акту перевірки ФОП ОСОБА_1 є хибними.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, визначено статтею 177 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

За правилами пункту 177.4.5 статті 177 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

При цьому, згідно з підпунктом 177.4.6 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому амортизації підлягають: витрати на придбання основних засобів та нематеріальних активів; витрати на самостійне виготовлення основних засобів, реконструкцію, модернізацію та інші види поліпшення основних засобів (крім поточного ремонту). Не підлягають амортизації та повністю включаються до складу витрат звітного періоду витрати на: проведення поточного ремонту; ліквідацію основних засобів (у частині залишкової вартості). Не підлягають амортизації такі основні засоби: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові автомобілі.

Тобто, нормами Податкового кодексу України визначено, що підставами для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

З аналізу зазначених вище норм слідує, що об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб є чистий оподатковуваний дохід, який визначається як різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з отриманням доходу у межах здійснюваної фізичною особою-підприємцем господарською діяльністю. У податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто призводити до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю. Платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань.

Водночас вказаними правовими нормами не передбачено обов`язок платника податків формувати у складі витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, витрати лише того періоду, коли визнані доходи від реалізації товарів, робіт, послуг.

Як встановлено судом, під час перевірки позивачем надані первинні документи, на підставі яких ФОП ОСОБА_1 формував понесені за перервіряємий період витрати. Зокрема, що підтверджують отримання ТМЦ (видаткові накладні, договори та ін.), при цьому перевіркою не встановлено фактів здійснення операцій з суб`єктами, які мають ознаки «фіктивності». Також надані всі документи, на оплату ТМЦ, зокрема платіжні доручення, банківські виписки, про що зазначено у Акті перевірки. Зауважень до документального оформлення зазначених операцій податковий орган не має, так як Акт перевірки не містить приписів щодо поданих позивачем первинних документів як то неповноти, недостовірності та (або) суперечливості. Та саме на підставі аналізу первинних документів відповідач повинен був робити будь-які висновки.

Проте, відповідач в Акті перевірки не аналізує жодний первинний документ, на підставі яких позивач формував валові витрати, та не аргументує фактів не підтвердження цими документами віднесення витрат до складу валових витрат.

Відповідно до п. 177.11 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію, тому звітним періодом для підприємця є календарний рік. Таким чином, для визначення чистого доходу такого календарного року беруться отримані за цей рік доходи та витрати, пов`язані з отриманням цього доходу.

Згідно п.3 графи IV «Порядку заповнення додатків до декларації» Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Мінфіна України від 02.10.2015 №859 (у редакції наказу Мінфіна України від 25.04.2019 №177), у додатку Ф2 «Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою» до декларації зазначаються:

у графі 4 - сума одержаного доходу, від провадження окремого виду економічної діяльності;

у графах 5-7 - сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із провадженням господарської діяльності (вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, реалізованих або використаних у виробництві продукції, витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, інші витрати, включаючи, вартість виконаних робіт, наданих, послуг, амортизаційні відрахування).

Значення граф 5-8 дорівнюють значенням відповідних граф Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці згідно з пунктом 177.10 статті 177 розділу IV Кодексу;

у графі 9 - сума чистого оподатковуваного доходу, яка обчислюється за такою формулою: графа 4 - графа 5 - графа 6 - графа 7 - графа 8.

Відповідно до п.9 Порядку № 481 дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи. При цьому, враховуючи зазначені вище норми Інструкції, значення графи 5 додатку Ф2 до Декларації дорівнює значенню графи 6 Книги обліку доходів і витрат.

Згідно декларації про майновий стан і доходи № від 01.02.2019 за 2018 рік від провадження діяльності «роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (47.73)» позивачем зазначена сума одержаного доходу - 30777455,68 грн.

Згідно декларації про майновий стан і доходи № від 10.02.2020 за 2019 рік від провадження діяльності «роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (47.73)» позивачем зазначена сума одержаного доходу - 31616140,10 грн.

При цьому, перевіркою підтверджено дані показники. Однак, відповідачем зроблено висновок що ФОП ОСОБА_6 завищено витрати на придбаних ТМЦ по колонці 5 додатку Ф2 до податкових декларацій за 2018, 2019 роки, оскільки ФОП ОСОБА_2 не оплачено постачальникам 2420996,40 грн. у 2018 році та у 2019 на суму 1892668,50 грн.

Разом з тим, суд критично оцінює таке твердження відповідача оскільки воно спростовується наданими під час перевірки первинними документами, що підтверджують придбання ТМЦ (медичні препарати), як то видатковими накладними, актами звірок, платіжними дорученнями на перерахування безготівкових коштів постачальникам, показниками банківських виписок за перевіряємий період.

Так, згідно банківським випискам за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 сплачено постачальникам за медичні препарати - 28468230,69 грн., в т.ч. ПДВ. Згідно банківським випискам за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 сплачено 27670506,34 грн., в т.ч. ПДВ.

Отже, ФОП ОСОБА_1 під час перевірки документально підтверджено суми витрат на придбання ТМЦ, які зазначені у Книзі обліку доходів і витрат та відображено у деклараціях про майновий стан і доходи, а саме за 2018 рік у сумі грн. та за 2019 рік у сумі 26043 035,09 грн.

Суд зауважує, що формування витрат підтверджується виключно первинними документами, дослідженими під час перевірки, зокрема банківськими виписками, але не висновками відображених у Акті таблиць, які не ґрунтуються на первинних документах.

Разом з тим, як вірно зазначає позивач та встановлено судом податковий орган в Акті перевірки не аналізує жодний первинний документ, на підставі яких позивач формував валові витрати, та не аргументує фактів не підтвердження цими документами віднесення витрат до вкладу валових витрат.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи всі оспорюванні витрати позивача є документально підтвердженими та пов`язаними з господарською діяльністю позивача.

Суд також приймає до уваги Висновок експерта №78 від 22.07.2020 за результатами проведення судово-економічної експертизи, складений судовим експертом Дєєвою Л.Є., Свідоцтво № 1297 від 28.11.2008, яким за результатом дослідження правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 встановлено:

«…Документально не підтверджуються зазначене в акті Головного управління Державної податкової служби України у Запорізькій області № /08-01-33-05/ від 06.03.2020 року "Про результати документальної планової виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника: НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року», що ФОП ОСОБА_1 завищені витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей за 2018 рік (зазначені у графі 6 Книги обліку доходів і витрат, які відображені у графі 5 додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018рік) на суму - 2105190,83 грн….

… Документально не підтверджуються зазначене в акті Головного управління Державної податкової служби України у Запорізькій області № /08-01-33-05/ від 06.03.2020 року "Про результати документальної планової виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника: НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2018 року по Зі грудня 2019 року», що ФОП ОСОБА_1 завищені витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей за 2019 рік (зазначені у графі 6 Книги обліку доходів і витрат, які відображені у графі 5 додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019рік) на суму 805967,86 грн….

… Документально не підтверджуються висновки акту Головного управління Державної податкової служби України у Запорізькій області № /08-01 -33-05/ НОМЕР_1 від 06.03.2020 року "Про результати документальної планової виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника: НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року» про заниження ФОП ОСОБА_1 чистого оподаткованого доходу в сумі 2911158,69 грн., в т.ч. за 2018 р. - 2105190,83 грн., за 2019 p.- 805967,86 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 524008,57 грн., в тому числі за 2018 рік - в сумі 378934,35 грн., за 2019 рік - в сумі 145074,22 грн., що стало підставою для прийняття Головним управлінням Державної податкової служби України у Запорізькій області, податкового повідомлення - рішення форми «Р» від 02.04.2020 року № (яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи з фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності на 786012 грн. 86 коп )….

… Документально не підтверджуються висновки акту № /08-01-33-05/ НОМЕР_1 від 06.03.2020 року "Про результати документальної планової виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника. НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року» про заниження ФОП ОСОБА_1 чистого оподаткованого доходу в сумі 2911158,69 грн., в т.ч. за 2018 р. - 2105190,83 грн., за 2019 p.- 805967,86 грн., що призвело до заниження суми військового збори від здійснення підприємницької діяльності, на загальну суму 43667,38 грн., в тому числі за 2018 рік - 31577,86 грн., за 2019 - 12089,52 грн., що стали підставою для прийняття Головним управлінням Державної податкової служби України у Запорізькій області, податкового повідомлення - рішення форми «Р» від 02.04.2020 року № (яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачено фізичними особами за результатами річного декларування на 65501,07 грн.)...».

З огляду на викладене, суд вважає безпідставним донарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб в розмірі 524008,57 грн. та штрафних санкцій, а, відповідно податкове повідомлення-рішення від 02.04.2020 №, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 786012,86 грн. протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Пунктом 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України врегульовано порядок нарахування та сплати військового збору, а саме:

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідно до п.163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є:

- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

- іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України

Згідно з п. п. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Тобто, нарахування військового збору здійснюється на загальний місячний (річний) дохід.

Оскільки судом з підстав викладених вище, встановлено неправомірність висновків контролюючого органу щодо заниження позивачем суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 524008,57 грн., у тому числі за 2018р. - 378934,35 грн., за 2019р. - 145074,22 грн., то нарахування військового збору за податковим повідомленням-рішенням від 02.04.2020 № суд визнає незаконним, у зв`язку із відсутністю бази нарахування (збільшеного загального місячного (річного) доходу, протиправного донарахованого контролюючим органом за результатами перевірки позивача).

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті перевірки, є необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем на підставі встановлених перевіркою порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятих рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем безпідставно збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб та військового збору, то відповідно і сума штрафних санкцій є необґрунтованою.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 8515,15 грн., що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 02.04.2020 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 8515,15 грн. (вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять гривень 15 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 18.01.2021.

Суддя Р.В. Кисіль