Справа № 440/6614/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/6614/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення сектору з питань перерахунків пенсій №2 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №25 від 21.10.2020;

- зобов`язання здійснити пільгове обчислення страхового стажу ОСОБА_1 з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік шість місяців за період з 03.06.1974 по 30.10.1974;

- зобов`язання провести перерахунок та виплату донарахованої пенсії, у зв`язку з обчисленням пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік шість місяців, починаючи з дати звернення до Решетилівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує протиправністю прийнятого ГУ ПФУ у Полтавській області рішення №25 від 21.10.2020 про відмову у пільговому обчисленні страхового стажу за період з 03.06.1974 по 30.10.1974, адже вважає, що пенсійним фондом протиправно не зараховано на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців стаж роботи в районі Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/6614/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

08.12.2020 року на адресу суду надійшов відзив в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову вказуючи, що пунктом 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постановою Ради Міністрів Союзу PCP від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання пільг щодо обчислення стажу працівникам, що переводились, направлялись чи запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, при умові, що ці працівники укладали трудові договори про роботу в цих районах. Аналіз документів поданих до заяви гр. ОСОБА_1 свідчать про те, що згідно даних трудової книжки та архівної довідки від 09.06.2020 року №А-5415 працював у районах прирівняних до районів Крайньої Півночі, але відомості про поширення пільг відсутні, а також відсутні інші документи, які підтверджують укладання строкових трудових договорів та поширення пільг по обчисленню стажу за період роботи з 03.06.1974, 30.10.1974 роки в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, пенсія якому призначена у відповідності до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.11.2008.

19.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії з пільговим обчисленням трудового стажу за період роботи з 03.06.1974 по 30.10.1974 роки в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. До даної заяви додано копію трудової книжки, архівні довідки архівного відділу Адміністрації муніципальної освіти міста Братськ від 09.06.2020 №А-5415.

Рішенням сектору з питань перерахунків пенсій №2 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №25 від 21.10.2020 позивачу відмовлено у пільговому обчисленні трудового стажу за період роботи з 03.06.1974 по 30.10.1974 роки в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, так як робота в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові, що працівник мав право на пільги, встановлені ст.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. В обґрунтування відмови зазначено, що аналіз документів поданих до заяви гр. ОСОБА_1 , свідчать про те, що згідно даних трудової книжки та архівної довідки від 09.06.2020 року №А-5415 працював у районах прирівняних до районів Крайньої Півночі, але відомості про поширення пільг відсутні, а також відсутні інші документи, які підтверджують укладання строкових трудових договорів та поширення пільг по обчисленню стажу за період роботи з 03.06.1974 по 30.10.1974 роки в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10.02.1960), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 №1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 26.09.1967).

Абзацом третім пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Згідно з п.3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

З аналізу викладених норм слідує, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані один з документів: трудова книжка, письмовий трудовий договір, довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Отже, з огляду на наведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а, від 10 січня 2019 року у справі № 352/1612/15а, від 10 вересня 2019 року у справі № 348/2208/16-а, від 07 листопада 2019 року у справі №341/1327/17, які обов`язкові для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

За встановлених обставин, коли факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються з записами у відповідних довідках, то спірний період роботи позивача в районах Крайньої Півночі підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.

Крім того, у пункті 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Наявними матеріалами у справі трудовою книжкою та архівної довідки архівного відділу Адміністрації муніципальної освіти міста Братськ від 09.06.2020 №А-5415 підтверджено факт роботи ОСОБА_1 у спірний період, а саме: з 03.06.1974 по 30.10.1974 на посаді формувальника 3 розряду в Управлінні Ангарського будівництва "Ангарстрой", яке в 1974 році розташовувалося на території міста Братськ Іркутської області, яка на підставі віднесена до місцевості прирівняних до районів Крайньої Півночі.

У вищевказаній довідці від 09.06.2020 №А-5415 зазначено, що ОСОБА_1 дійсно користувався пільгами, передбаченими указом Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 з доповненнями від 03.06.1962 "Про державні гарантії і компенсації особам, які проживають в районах Крайньої Півночі і прирівняних до них місцевостях".

Суд враховує, що в трудовій книжці та вказаній довідці є посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вона завірене підписами повноважних осіб та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлена належним чином, що не викликає у суду сумнівів у її достовірності.

При цьому, достовірність записів трудової книжки позивача відповідачем не оспорюється; спору про те, що місцевість, де працював позивач у спірний період, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами також немає.

Отже, вищевказаний стаж підлягає пільговому обчисленню з розрахунку 1 рік роботи за 1,5 року стажу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів законності рішення від 21.10.2020 №25 про відмову позивачу у пільговому обчислені трудового стажу.

Таким чином, зважаючи на усі встановлені фактичні обставини справи, а також з метою відновлення порушених прав позивача, суд дійшов висновку наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення сектору з питань перерахунків пенсій №2 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №25 від 21.10.2020 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії період роботи в районах Крайньої Півночі з 03.06.1974 по 30.10.1974 у пільговому обчисленні рік роботи як один рік і шість місяців.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату донарахованої пенсії, у зв`язку з обчисленням пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік шість місяців, починаючи з дати звернення до Решетилівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, суд не знаходить підстав для їх задоволення з огляду на їх передчасність, оскільки пенсійним органом ще не вчинено дій щодо пільгового обчислення страхового стажу позивача з розрахунку один рік роботи як один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі з 03.06.1974 по 30.10.1974.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачами, суд дійшов висновку, що з наведених у позовних заявах мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач на підставі п. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення сектору з питань перерахунків пенсій №2 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №25 від 21.10.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії період роботи в районах Крайньої Півночі з 03.06.1974 по 30.10.1974 у пільговому обчисленні рік роботи як один рік і шість місяців.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва