Справа № 420/3850/20
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 420/3850/20

адміністративне провадження № К/9901/36184/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі №420/3850/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 16 наказу начальника Департаменту патрульної поліції №216 від 08.04.2020 року «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу озброєння УПП в Одеській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу озброєння УПП в Одеській області ДПП;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за час виконання нижче оплачуваної роботи;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу озброєння УПП в Одеській області ДПП та в частині стягнення різниці грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 16 наказу начальника Департаменту патрульної поліції №216 від 08.04.2020 року «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу озброєння УПП в Одеській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу озброєння УПП в Одеській області ДПП.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму недоплаченого грошового забезпечення за період з 08.04.2020 року по час постановлення рішення суду у даній справі.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року скасовано в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму недоплаченого грошового забезпечення за період з 08.04.2020 року по час постановлення рішення суду у даній справі.

Ухвалено у цій частині нову постанову, якою стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08.04.2020 року по час ухвалення судового рішення у даній справі в загальному розмірі 121392, 90 грн за винятком виплачених сум грошового забезпечення на посаді інспектора взводу №1 роти №8 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП, яку займав ОСОБА_1 згідно наказу ДПП №283 о/с від 21.04.2020 року.

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року залишено без змін.

Відповідач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Пункт 20 статті 4 КАС України надає визначення терміну адміністративна справа незначної складності- як адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) займають відповідальне та особливо відповідальне становище. До публічної служби належить також і державна служба, в тому числі проходження військової служби (стаття 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Виключень щодо посади позивача у цій справі відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не встановлено.

Отже, ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України, є справою незначної складності.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі не наведено фактів наявності значного суспільного інтересу, а також не вбачається виняткового випадку й того, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають самобутню своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.

Скаржник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи. Застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, прийняті у справі незначної складності, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі №420/3850/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк