Справа № 600/1107/20-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1107/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

18 січня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третя особа на стороні відповідача: Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2.2 рішення 78 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 17.03.2020 року за №2105.

- зобов`язати Чернівецьку міську раду надати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,05 га для будівництва і обслуговування і житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою АДРЕСА_1 , між земельними ділянками кадастрові номери :19:001:0079 та :19:001:0083.

- стягнути з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 , десять тисяч гривень відшкодування завданої моральної шкоди;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду подати Чернівецькому окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення суду у цій справі протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Судом визнано протиправним та скасовано пункт 2.2 рішення 78 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 17.03.2020 року за №2105.

Зобов`язано Чернівецьку міську раду надати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,05 га для будівництва і обслуговування і житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою АДРЕСА_1 , між земельними ділянками кадастрові номери :19:001:0079 та :19:001:0083.

Також зобов`язано Чернівецьку міську раду подати Чернівецькому окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення суду у цій справі протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, на переконання апелянта, відмовляючи позивачу в наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування і житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орган місцевого самоврядування керувався Порядком розгляду звернень учасників антитерористичної операції, операції Об`єднаних сил на сході України та сімей загиблих учасників антитерористичної операції, щодо виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в м.Чернівцях, у відповідності до якого уповноважений на ведення обліку Індивідуальних забудовників відповідно до дати реєстрації заяв - позивач зарахований на окремий облік громадян для отримання земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво в м.Чернівцях за порядково-реєстраційним №393, як учасник антитерористичної операції, і тому надання земельної ділянки позивачу в порушення черговості є протиправним та таким, що не відповідає зазначеному вище Порядку.

Також, на переконання апелянта, суд не вправі перебирати на себе виключні повноваження та функції Чернівецької міської ради (у складі її пленарного засідання), стосовно вирішення питання про передачу земельної ділянки в користування.

Третя особа правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

В силу положень ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які також підтверджені під час апеляційного розгляду.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, який брав участь в бойових діях на сході України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 02.06.2016 року на довічний термін. (а.с.15)

04.12.2019 року позивач звернувся із заявою до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою (район м.Чернівці КОАТУУ , зона 19, квартал 1 суміжні кадастрові номера :19:001:0079 та :19:001:0083. (а.с. 20)

До заяви, крім документів, що посвідчують особу та його статус, позивач також додав викопіювання з Публічної кадастрової карти з бажаним місцем розташування земельної ділянки. (а.с.20).

Пунктом 2.2 рішення 78 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 17.03.2020р. за №2105 відмовлено позивачеві, як учаснику бойових дій, у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,05 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (код АДРЕСА_1 , між земельними ділянками кадастрові номери :19:001:0079 та :19:001:0083 на підставі пункту 1.1 Порядку розгляду звернень учасників антитерористичної операції, операції Об`єднаних сил на сході України та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в м.Чернівцях, затвердженого рішенням міської ради VII скликання від 06.11.2018 року №1505, та протоколу засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради від 28.01.2020 року №47 (у списку учасників АТО з 19.02.2016 року за №1284 (порядковий номер 408). (а.с. 14)

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню в повному обсязі, оскільки зі встановлених судом обставин вбачається, що позивач, як учасник бойових дій, має першочергове право на відведення йому земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та наділений правом на вільний вибір адміністративно-територіальної одиниці, в даному випадку земельної ділянки, а в оскаржуваному рішенні міської ради про відмову, Чернівецькою міською радою не наведено жодної з підстав, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва не є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, а є обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача.

Також, оцінивши в сукупності обставини справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність застосувати до Чернівецької міської ради зобов`язання, у вигляді подання до суду у місячний строк після набрання цим рішенням законної сили, звіту про виконання судового рішення, що сприятиме ефективному захисту порушеного права зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (надалі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Позивач є громадянином України, а тому має право на набуття права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. При цьому, підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України. Відповідно до положень частини 6 статті 118 ЗК України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині 7 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частинами 10, 11 статті 118 ЗК України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Земельним Кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, які наведені вище. При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013р. у справі №21-358а13, постановах Верховного Суду від 27.02.2018р. у справі №545/808/17 та від 05.03.2019р. у справі №2040/6320/18.

Так, 04.12.2019 року позивач звернувся до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,05 га за рахунок земель запасу міста. При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку цільове призначення земельної ділянки, відносно якої позивачем подано заяву про передачу її у власність, відповідає містобудівній документації, затвердженої у місті Чернівцях.

В свою чергу відповідач, відмовляючи позивачеві у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, послався на п. 1.1 Порядку розгляду звернень учасників антитерористичної операції Об`єднаних сил на сході України та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в м. Чернівцях, яким відзначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків надаються учасникам антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил на сході України переважно в масивах садибної житлової забудови, детальні плани території яких попередньо розроблені, погоджені, пройшли процедуру громадського обговорення і затверджені в установленому чинним законодавством України порядку та є невід`ємною частиною Генерального плану міста Чернівці.

При цьому, суб`єкт владних повноважень, обгрунтовуючи власну позицію у даних правовідносинах, зазначає, що надання земельної ділянки позивачу в порушення черговості є протиправним та таким, що не відповідає зазначеному вище Порядку.

Необхідно зауважити, що Земельним Кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, і чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Проте, відповідачем в оскаржуваному рішенні міської ради не наведено жодної з підстав, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, Чернівецька міська рада відмовляючи позивачу в задоволенні заяви, керувалась висновком координаційної ради (протокол №47), як органу, який законодавчо не передбачений, як орган державної влади чи структурний підрозділ органу місцевого самоврядування, так само як і не наділений повноваженнями бути учасником земельних правовідносин «розглядати земельні питання», а тому суд відхиляє аргументи відповідача в цій частині.

Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини, вимоги Земельного Кодексу України, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що підстава для відмови відповідача у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою є незаконною, оскільки така підстава відсутня в переліку визначених статтею 118 ЗК України.

Крім того, частиною 7 статті 118 ЗК України встановлено місячний строк розгляду клопотання особи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Оскільки встановлено, що позивач звернувся до відповідача з відповідним клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою звернувся з відповідним клопотанням 04.12.2019 року, а оскаржуване рішення винесено 17.03.2020 року, в даному випадку відповідачем допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача.

Також колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що позивач є учасником бойових дій та приймав участь в бойових діях на сході України, що відповідачем при прийнятті спірного рішення теж не враховано.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій (статті 5,6) надаються такі пільги, зокрема, першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання Чернівецьку міську раду прийняти рішення за заявою позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно з графічними матеріалами, поданими в якості додатку до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При цьому, в даному випадку колегія суддів вважає відсутнім факт втручання суду у дискреційні повноваження Чернівецької міської ради, оскільки повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано частинами 6-7 статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №825/602/17, від 22.12.2018р. у справі №804/1469/17, від 26.02.2019р. у справі №802/721/18-а та від 05.03.2019р. у справі №2040/6320/18.

Окрім того, враховуючи, що позивачем дотримано всіх критеріїв, визначених земельним законодавством задля реалізації свого права на отримання земельної ділянки, оцінивши в сукупності обставини справи, керуючись вимогами частини 1-3 статті 382 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про доцільність застосування до Чернівецької міської ради в особі голови цієї ради - зобов`язання, у вигляді подання (надіслання) до суду у місячний строк після набрання цим рішенням законної сили, звіту про виконання судового рішення, що сприятиме ефективному захисту порушеного права зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що Чернівецький окружний адміністративний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача, зважаючи на те, що дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Чернівецький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.