Справа № 420/10931/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом малого приватного підприємства «СЕЗОН-1» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 жовтня 2020 року надійшла позовна заява малого приватного підприємства «СЕЗОН-1» до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОД705/2021 /НП/СПТД-ФС від 28.09.2020 року, відповідно до якої на МПП «СЕЗОН-1» було накладено штраф у розмірі 80000,00 грн.

26 жовтня 2020 року ухвалою позов малого приватного підприємства «СЕЗОН-1» залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою від 18 листопада 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано в Головного управління Держпраці в Одеській області належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було прийнято постанову №ОД705/2021 /НП/СПТД-ФС від 28.09.2020 року.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем складено направлення на проведення перевірки малого приватного підприємства «СЕЗОН-1», у якому зазначена адреса, яка не відповідає адресі здійснення позивачем господарської діяльності, у направленні не зазначені підстави для проведення перевірки, а відтак акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, на підставі якого складена постанова про накладення штрафу, є таким, що складений з порушенням законодавства. Юрист підприємства не створювала перешкод у здійсненні інспекційного відвідування, оскільки направлення складене з порушеннями, не за адресою здійснення позивачем господарської діяльності та у юриста відсутні повноваження на отримання направлень на здійснення перевірок та інспекційних відвідувань. Вказує, що акт складений 02.09.2020 року, проте останнім днем інспекційного відвідування у направленні зазначено 09.09.2020 року. З огляду на відсутність належного направлення на здійснення інспекційного відвідування та протиправність складеного акту про неможливість його проведення, вважає, що постанова відповідача про накладення штрафу на позивача є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

15 січня 2021 року до канцелярії суду від Головного управління Держпраці в Одеській області надійшов відзив (вх. № 1862/21), у якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. Вказує, що у зв`язку із створенням об`єктом відвідування перешкод, а саме юристом ОСОБА_1 , інспектори праці не змогли реалізувати повноваження та здійснити контрольний захід за додержанням законодавства про працю. Наказ відповідача про здійснення позапланового заходу та направлення було складено щодо інспекційного відвідування МПП «СЕЗОН-1» за місцем здійснення господарської діяльності: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, Будакська Коса, ділянки №29, 30 (база відпочинку «Сезон»).

Ухвалою суду від 18.01.2021 року у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи №420/10931/20 з повідомленням сторін у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

Мале приватне підприємство «СЕЗОН-1» є юридичною особою, місцезнаходження якої: 67732, Україна, Одеська область, Білгород-Дністровський район, .Петрівка, вул.Леніна, 3, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №277103 (а.с.46).

Відповідно до статуту малого приватного підприємства «СЕЗОН-1» (а.с.47-59), юридичною адресою підприємства є: 67732, Україна, Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Петрівка, вулиця Леніна, будинок 3.

Виконавчим органом підприємства є директор (п.6.7. статуту). Директор здійснює керівництво поточною діяльністю підприємства відповідно до чинного законодавства та статуту підприємства (п.6.8. статуту).

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, особами, які можуть вчиняти дії від імені позивача є ОСОБА_2 , яка є директором малого приватного підприємства «СЕЗОН-1».

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.05.2011 року, видане виконавчим комітетом Шабівської сільської ради (а.с.62); витягу про державну реєстрацію прав, видане комунальним підприємством «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» №30414989 від 24.06.2011 року (а.с.63) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №78676418 від 24.01.2017 року (а.с.64-65), мале приватне підприємство «СЕЗОН-1» є власником об`єкту «будівлі та споруди бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Адреса об`єкта: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с/рада Шабівська, комплекс будівель та споруд №30.

Т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області 27.08.2020 року за № 15/01-29-1799 підписано направлення (а.с.66), у якому з посиланням на наказ від 27.08.2020 року за №2284, зазначено: «для здійснення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ПММ «СЕЗОН-1» (код ЄДР 26045218, яке зареєстроване за адресою: 67732, Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Петрівка, вул.Леніна, будинок 3 та здійснює господарську діяльність за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, смт Затока, Будакська Коса, ділянки №29,30 (база відпочинку «Сезон»)»…

Під час інспекційного відвідування в термін з 28.08.2020 року по 09.09.2020 року (включно) буде перевірено: додержання законодавства про працю на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №823 (із змінами).

Предмет здійснення позапланового заходу: забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та інших подібних питань, які передбачені пп.3.1. пп.3.9. пп.3.10 розділу 3 частини 1 Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року №1338, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин».

Посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОД705/2021/НП від 02.09.2020 року (а.с.67-68) (далі акт від 02.09.2020 року), у якому зазначено, що ними здійснено спробу проведення інспекційного відвідування МПП «СЕЗОН-1» (код ЄДР 26045218, яке зареєстроване за адресою: 67732, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, село Петрівка, вул.Леніна, будинок 3 та здійснює господарську діяльність за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, смт Затока, Будакська Коса, ділянки № НОМЕР_1 , 30 (база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №823 (із змінами). Предмет контролю: забезпечення застосування правових норм щодо використанняя праці та інших подібних питань, які передбачені пп.3.1., пп.3.9., пп.3.10 розділу 3 частини 1 Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року №1338, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

В акті зазначено, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності інспектора праці:

- ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: 28.07.2020 адміністрацією закладу, зокрема особа, яка представилась як юрист МПП «СЕЗОН-1» ОСОБА_1 відмовилась від отримання направлення на здійснення інспекційного відвідування МПП «СЕЗОН-1» від 27.08.2020 року №15/01-29-1799, мотивуючи тим, що в неї не має повноважень на отримання зазначеного направлення. При цьому, юрист ОСОБА_1 не надала можливості інспекторам праці проходити до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування за адресою здійснення діяльності: Одеська область: Білгород-Дністровський р-н, смт Затока, Будакська Коса, ділянки № НОМЕР_1 , 30 (база відпочинку «Сезон»), в яких використовується наймана праця;

- ненадання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування: 28.07.2020 адміністрацією закладу, зокрема особа, яка представилась як юрист МПП «СЕЗОН-1» ОСОБА_1 відмовилась від отримання направлення на здійснення інспекційного відвідування МПП «СЕЗОН-1» від 27.08.2020 року №15/01-29-1799, мотивуючи тим, що в неї не має повноважень та отримання зазначеного направлення. При цьому, юрист ОСОБА_1 не надала можливості інспекторам праці проходити до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування за адресою здійснення діяльності: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, смт Затока, Будакська Коса, ділянки № НОМЕР_1 , 30 (база відпочинку «Сезон»), в яких використовується наймана праця. Не зважаючи на те, що інспектори праці повідомили про те, що вони мають право на ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування, юрист ОСОБА_1 відмовила у розмові з працівниками бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Головним управлінням Держпраці в Одеській області складено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОД705/2021/НП/СПТД-ФС від 28.09.2020 року (а.с.69-73) (далі - постанова від 28.09.2020 року), відповідно якої розглянуто справу про накладення штрафу на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 02.09.2020 року №ОД705/2021/НП щодо порушень законодавства про працю МПП «СЕЗОН-1».

У постанові від 28.09.2020 року зазначено, що: «…Інспекторами праці 28 серпня 2020 року було здійснено виїзд за адресою здійснення господарської діяльності: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, смт Затока, Будакська Коса, ділянки № НОМЕР_1 , 30 (база відпочинку «Сезон»). Проте адміністрацією закладу, зокрема особою, яка представилась як юрист МПП «СЕЗОН-1» ОСОБА_1 було відмовлено в отриманні направлення на здійснення інспекційного відвідування МПП «СЕЗОН-1» від 27.08.2020 року №15/01-29-1799, мотивуючи тим, що в неї не має повноважень на отримання зазначеного направлення. При цьому, юрист ОСОБА_1 не надала можливості інспекторам праці проходити до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування за адресою здійснення діяльності: Одеська область: Білгород-Дністровський р-н, смт Затока, Будакська Коса, ділянки № НОМЕР_1 , 30 (база відпочинку «Сезон»), в яких використовується наймана праця. Крім того, не зважаючи на те, що інспектори праці повідомили про те, що вони мають право на ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування, юрист ОСОБА_1 відмовила у розмові з працівниками бази відпочинку «СЕЗОН».

…Таким чином, об`єктом відвідування створено перешкоди у діяльності інспекторів праці».

На підставі наведеного та абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України, відповідачем накладено штраф на ПММ «СЕЗОН-1» у розмірі 80000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою від 28.09.2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення № 96) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження (абз. 2 ч. 2 ст. 256 КЗпП України).

Частиною 3 статті 265 КЗпП України визначено, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 265 КЗпП України).

Згідно з пунктом 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

За змістом пункту 5 Порядку № 823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, звернення фізичної особи, стосовно якої порушено законодавство про працю.

Згідно з пунктами 8-9 Порядку № 823, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч. 5 вказаної вище статті Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Тлумачення цієї норми вказує на те, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення в першу чергу повинні враховувати особливості правового регулювання, визначені законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, одночасно звертаючи увагу на правила перелічені в ч. 5 ст. 2 Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами звертатись до інших норм Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час немає, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є Закон України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» незважаючи на те, що він регулює правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для багатьох органів контролю.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 року у справі №818/585/17.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів ч.ч.1-3 ст.7 Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються:

найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід;

найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід;

номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід;

перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові;

дата початку та дата закінчення заходу;

тип заходу (плановий або позаплановий);

форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо);

підстави для здійснення заходу;

предмет здійснення заходу;

інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Згідно з ч.5 ст.7 Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, окрім іншого:

вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства;перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу;

не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо

державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;

посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;

Положення цих норм кореспондується зі ст.11 Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якої суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, окрім іншого, допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Наведене дає підстави вважати, що порушення органом державного нагляду (контролю) вимог Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо оформлення та надання суб`єкту господарювання повідомлення (направлення) про перевірку та посвідчення на здійснення перевірки, є підставою для недопущення останнім посадових осіб органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю).

Матеріали справи не містять належних доказів дотримання наведених норм права співробітниками відповідача під час інспекційного відвідування малого приватного підприємства «СЕЗОН-1», а саме: стосовно пред`явлення позивачу або уповноваженій ним посадовій особі належним чином оформленого направлення на проведення інспекційного відвідування за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с/рада Шабівська, комплекс будівель та споруд №30, що фактично є місцем здійснення господарської діяльності позивача, та, відповідно, свідчить про наявність у позивача права на недопуск останніх до проведення інспекційного відвідування.

Більш того, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що мале приватне підприємство «СЕЗОН-1» станом на момент проведення інспекційного відвідування здійснювало свою господарську діяльність за адресою, що зазначена у направленні (Одеська обл., Білгород-Дністровськи р-н, смт Затока, Будакська Коса, ділянки № НОМЕР_2 (база відпочинку «Сезон»).

Відтак, суд зауважує, що позивач фактично скористався правом щодо не допуску до проведення інспекційного відвідування.

Крім того, відповідно до ч.11 ст.4 Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Також, згідно з ч.5 ст.7 Закону України «Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Як зазначено відповідачем в Акті від 02.09.2020 року та у Постанові від 28.09.2020 року «Особою, яка представилась як юрист МПП «СЕЗОН-1» ОСОБА_1 було відмовлено в отриманні направлення на здійснення інспекційного відвідування МПП «СЕЗОН-1» від 27.08.2020 року №15/01-29-1799, мотивуючи тим, що в неї не має повноважень на отримання зазначеного направлення». При цьому відповідачем не доведено, а судом не виявлено, що ОСОБА_1 є уповноваженою особою чи має право діяти від імені малого приватного підприємства «СЕЗОН-1».

Суд також зазначає, що порушення визначеного законом порядку здійснення певних процедур підриває основи правової держави та не може бути допустимим для існування в рамкам правового суспільства, оскільки руйнує правовий порядок в державі і створює умови для різного роду зловживань з боку суб`єктів владних повноважень і ставить їх у більш вигідне становище порівняно з фізичними чи юридичними особами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що в межах спірних правовідносин, відповідач здійснив захід позапланового контролю без дотримання імперативних вимог закону.

Таким чином, відповідачем здійснено захід державного нагляду (контролю), який не може породжувати для суб`єкта господарювання жодних правових наслідків.

Підставою для складення спірної постанови про накладення штрафу є встановлені під час проведення заходу державного нагляду (контролю) порушення вимог трудового законодавства.

Проте, встановлення таких порушень відбулось у спосіб та в порядку, не передбаченому чинним законодавством України, а тому без наявних на це повноважень органу державного нагляду (контролю) - відповідача.

З огляду на те, що відповідачем не було складено направлення на проведення інспекційного відвідування за місцем провадження господарської діяльності малого приватного підприємства «СЕЗОН-1» та вручення такого направлення уповноваженим особам позивача, суд вважає, що акт від 02.09.2020 року складений з порушенням вимог законодавства, а тому не може мати негативних наслідків для позивача.

Слід зазначити, що лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок (зокрема, інспекційного відвідування щодо виявлення неоформлених трудових відносин) може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Тобто, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії (постанова) підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.09.2014 у справі «Суханов та Ільченко проти України» зазначено, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар. Легітимною метою вважається національна та громадська безпека, запобігання злочинам або заворушенням, забезпечення економічного добробуту, захист здоров`я і моралі, прав і свобод інших осіб, захист репутації, запобігання розголошення конфіденційної інформації, підтримка авторитету та безсторонності суду, контроль за користуванням майном відповідно до суспільних інтересів, забезпечення сплати податків, чи інших зборів або штрафів.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначено, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду.

Згідно з вимогами статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відповідач діяв необґрунтовано та без урахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. згідно квитанції №ПН1472 від 16.10.2020 року.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи задоволення вимог позивача, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Держпраці в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь малого приватного підприємства «СЕЗОН-1» судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов малого приватного підприємства «СЕЗОН-1» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОД705/2021/НП/СПТД-ФС від 28.09.2020 року.

Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області на користь малого приватного підприємства «СЕЗОН-1» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - мале приватне підприємство «СЕЗОН-1» (вул.Леніна, буд.3, с.Петрівка, Білгород-Дністровський р-н., Одеська обл., 67732, )

Відповідач - Головне управління Держпраці в Одеській області (просп.Шевченка, 2, м.Одеса, 65044,).

Суддя Вовченко О.А.