Справа № 120/6467/20-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 січня 2021 р. Справа № 120/6467/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (далі- ТОВ "Вінпродтрейд", позивач) із позовом до Управління освіти Могилів - Подільської міської ради (далі - управління освіти, відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними дії щодо надання неповної інформації при розгляді запиту про надання інформації № 131 від 06.04.2020 року;

- зобов`язати надати повну інформацію на запит про надання інформації № 131 від 06.04.2020 року з урахуванням висновків суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ним надіслано до розпорядника інформації - управління освіти запит про надання публічної інформації, на який листом надано відповідь. На думку позивача, надана у відповіді інформація не є повною та не надає відповіді на всі питання поставлені у запиті.

Ухвалою суду від 13.11.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Дана ухвала направлена відповідачу на електронну пошту, однак письмової позиції щодо заявленого позову не надійшло.

Вирішуючи цей спір суд керується та виходить з наступного.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб`єктів стосовно отримання інформації, врегульовані Конституцією України та відповідними спеціальними законами, а саме: Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі -Закон № 393/96-ВР), Законом України "Про інформацію" від 02.10.1996 № 2657-XII (далі Закон - № 2657-XII) та Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон - № 2939-VI).

Згідно з частиною другою 2 статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону № 2657-XII передбачено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 5 Закону № 2657-XII, кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

У свою чергу, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом № 2939-VI.

При цьому суд враховує, що інформаційний запит позивача від 06.04.2020 року був ним поданий та розглянутий відповідачем саме в порядку, визначеному цим Законом, а тому суд надає оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами у зв`язку з поданням та розглядом такого запиту саме з урахуванням вимог Закону № 2939-VI.

Так, відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI, одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із статтею 12 Закону № 2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Пунктом 6 частини першої статі 14 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з положеннями статті 19 Закону № 2939-VI, під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до положень статті 23 Закону № 2939-VI ішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

Із аналізу вище процитованих норм видно, що запитувач має право звертатись із інформаційними запитами та отримати інформацію, а суб"єкт, який володіє статусом розпорядника публічної інформації, зобов`язаний надати достовірну, точну та повну інформацію у встановлені Законом строки. При цьому, запитувач має право оскаржити надання неповної інформації.

В контексті наведеного, оцінюючи позовні вимоги, суд вказує наступне.

Як встановлено, 06.04.2020 р. позивач звернувся до відповідача із визначеним переліком питань з метою отримання інформації, що належить до публічної відповідно до Закону від 13.01.2011 № 2939-VI та просив, надати відповіді, на наступні питання:

1. Зареєструвати та розглянути даний запит.

2. Надати інформацію про дату отримання (надходження) та реєстрації даного запиту.

3. Надати інформацію про використання бюджетних коштів, а саме :

3.1. Яку кількість м`яса було закуплено Управлінням освіти Могилів - Подільської міської ради на підставі договору №56 від 13.03.2017 р., який було укладено в результаті проведення процедури закупівлі по предмету закупівлі:ДК 021:2015:15110000-2- м`ясо (свинина у відрубах без кісток, окорок кур`ячий охолоджений, печінка куряча, філе куряче) (ідентифікатор закупівлі UA -2017-03-15-000675-b?

3.2. Надати копії всіх прибуткових накладних на вищевказаний товар, що постачався протягом терміну виконання даного договору.

3.3.Яке саме м`ясо було закуплено та за якою ціною (вказати найменування кожного виду та ціну 1 кг)

3.4 Чи мінялась протягом терміну виконання договору ціна закупівлі м`яса (вказати найменування кожного виду та змінену ціну 1 кг)?

3.5 У разі зміни ціни вказати, на якій підставі та згідно яких підтверджуючих документів наданих ФОП ОСОБА_1 було змінено ціну, надати копії цих документів.

3.6 Вказати змінену ціну та вказати яку кількість м`яса (вказати найменування кожного виду) було закуплено по змінених цінах (якщо ціну було змінено).

3.7 Яка сума бюджетних коштів була використана на закупівлю м`яса (вказати найменування кожного виду) по вищевказаному договору?

4. Надати інформацію, у якій вказати, яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси).

5. Надати копії посвідчень про якість, декларації виробника і (або) іншого документу, який посвідчує якість продукції , що постачалась ФОП ОСОБА_1 протягом всього терміну виконання договору.

6. Надати інформацію ким, коли і на підставі яких документів (вказати пункт(и), статті (ю) Закону, нормативно - правового акту, номер наказу і (або) іншого документа було прийнято рішення про укладення договору №56 саме 13.03.2017 р. (вказати ПІП, займану посаду цього працівника, його повноваження, надати копію наказу про призначення на посаду).

7.Надати інформацію ким, коли і на підставі яких документів (вказати пункт(и), статті (ю) Закону, нормативно - правового акту, номер наказу і (або) іншого документу) було прийнято рішення про проведення закупівлі саме 15.03.2017 р., предметом якої є: м`ясо (ДК 021:2015:15110000-2 - мясо (свинина у відрубах без кісток, окорок кур`ячий охолоджений, печінка куряча, фіде куряче) (ідентифікатор закупівлі UA-2017-03-15-000675-b).

8. Надати інформацію ким, коли і на підставі яких документів (вказати пункт(и), статті (ю) Закону, нормативно - правового акту, номер наказу і (або) іншого документа було прийнято рішення про укладення договору на закупівлю мяса д 13.03.2017 р., раніше на два дні до проведення процедури закупівлі, тобто 15.03.2017 р.

9. Повідомити про відповідальну особу за надання відповіді на даний запит та вказати її ПІП, займану посаду та контактний номер телефону.

10. Надати інформацію, де вказати адресу електронної пошти, на яку можливо надіслати запит на інформацію відповідно до ч.3 ст.19 ЗУ "Про доступ до публічної інформації".

11. Надати відповідь на вказаний запит та надати інформацію вказану в запиті у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд": вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на е-mail ТОВ "Вінпродтрейд": ІНФОРМАЦІЯ_1.

За наслідком розгляду даного запиту, відділ освіти листом від 06.05.2020 р. за №01-11/527 надав копію прибуткових накладних та повідомив про дату надходження запиту (8.04.2020 р.) і номер його реєстрації 01-11/419 в книзі вхідної документації. Також надало відповіді на питання запипу по пунктам 1-4 та 6-11.

При цьому, як видно з відповіді, відповідач вказав, що документи, вказані в пункті 4 запиту в закладах освіти за 2017 р. не зберігаються.

Суд звертає увагу на відсутність визначеної законодавцем вимоги про зберігання інформації саме про суб"єкта господарювання, яким виготовляється продукція (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси) .

Окремо, надаючи оцінку відповіді відповідача на питання позивача по пункту 5, суд вказує наступне.

Як видно зі змісту пункту 2.3 договору поставки від 13.03.2017 №56 укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (постачальник) та управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради (покупець), якість товару, що поставляється повинна відповідати стандарту та ГОСТу зазначеному у Додатку №1 цього Договору. Підтвердженням якості товару є копії Сертифікату якості виробника завірені печаткою Продавця.

Отже, суд наголошує на тому, що за умовами договору відповідачу (покупцю), постачальник повинен був надати документи щодо якості продукції.

Відповідно до пункту 15 Порядку організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти і науки України № 242/329 від 01.06.2005, продукти харчування та продовольча сировина повинні надходити до навчальних та оздоровчих закладів разом із супровідними документами, які свідчать про їх походження та якість (накладні, сертифікати відповідності, висновки санітарно-епідеміологічної експертизи тощо).

Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 затверджено Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів (далі - Перелік № 578/5).

Згідно з пунктом 1.4 Переліку № 578/5, цей Перелік є нормативно-правовим актом, призначеним для використання всіма організаціями при визначенні строків зберігання документів, їх відборі на постійне та тривале (понад 10 років) зберігання (далі - архівне зберігання) або для знищення.

Відповідно до пункту 1.7 вказаного переліку, строки зберігання документів, визначені в цьому Переліку, є мінімальними, їх не можна скорочувати. Продовження в організаціях строків зберігання документів, передбачених цим Переліком, допускається у випадках, якщо ця потреба спричинена специфічними особливостями роботи конкретної організації.

Відповідно до статті 1987 розділу ІІ Переліку № 578/5, підрозділ 6 "Якість продукції, стандартизація, технічний контроль продукції", строк зберігання для актів якості продукції, що приймається від постачальників становить 3 роки.

Водночас згідно з пунктом 2.10 цього переліку, обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Таким чином, строк зберігання документів щодо якості продукції станом на дату подання позивачем запиту не закінчився, тоді як відповідач з метою підтвердження якості товару має отримати такі документи, що передбачено умовами договору №56 від 13.03.2017 р.

Суд зауважує, що управління освіти не може обмежувати доступ до інформаці, оскільки за своєю правовою природою ця інформація є публічною та дійсно вважається суспільно необхідною, на чому і наголошує позивач.

Суд також погоджується із доводами позивача стосовно того, що відповідач безпідставно вказав на необхідність відшкодування наданих копій документів більше 10 сторінок, адже товариство просило надати інформацію і відповідь в тому числі шляхом направлення електронного листа. Направлення електронного лита-відповіді у pdf форматі не потребує витрат на виготовлення копій шляхом здійснення друку.

При цьому, як зазначалось вище, кожен має право вільно збирати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Окрім того, у разі, якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копій запитуваних документів у сканованій формі повинна бути задоволена (п. 11.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 "Про практику застосування адміністративними судами і законодавства про доступ до публічної інформації").

Відтак, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно вказано на необхідність відшкодування вартості виготовлених копій.

За наведених обставин, суд погоджується із доводами позивача щодо надання відповідачем не повної інформації на запит №131 від 06.04.2020 р., а саме по пунтку 5, відтак, оскаржувані дії є протиправними. Як наслідок, слід зобов`язати відповідача надати повну інформацію на запит № 131 від 06.04.2020 р. з урахуванням висновків суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів, оцінивши надані докази, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 2102 грн. судового збору підлягають відшкодуванню повністю.

Що стосується процесуального питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд при його вирішенні керується наступними мотивами.

Відповідно до положень статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 01.09.2020 р. між ТОВ "Вінпродтрейд" та адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Якименко та партнери" укладено Договір № 131 про надання правової допомоги.

За умовами цього правочину (пункти 1.1, 2.1) адвокатське об`єднання приймає на себе доручення Клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правову допомогу, на умовах, визначених цим Договором, а саме, складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з не наданням відповіді на запит про надання публічної інформації №131 від 06.04.2020 р. управлінням освіти Могилів- Подільської міської ради Вінницької області.

Вартість правової допомоги (гонорар) за цим договором зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг та становить не більше 3000 грн.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 р. по справі № 826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

У цьому випадку доказом понесення витрат позивача на правничу допомогу є платіжне доручення № 3619 від 04.11.2020 р. на виконання умов Договору від 01.09.2020 № 131, згідно якого позивач сплатив гонорар у розмірі 3000 грн.

Як видно з акту приймання-передачі наданих послуг від 04.11.20 р., а також детального опису робіт (наданих послуг) надано позивачеві такі юридичні послуги:

- складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з не наданням відповіді на запит про надання публічної інформації №131 від 06.04.2020 р. управлінням освіти Могилів- Подільської міської ради Вінницької області- вартість 4000 грн.; складність справи - незначна; затрачено 2 годин часу; вартість 1 години часу витраченої на надання послуг становить 2000 грн. Таким чином, загальна вартість наданих послуг відповідно до Договору становить 4000 грн., однак враховуючи п.2.1 Договору вартість склала 3000 грн.

Відтак, виконання та вартість наданих правових послуг адвоката, що становить 3000 грн. підтверджена відповідними документами, а фактична оплата послуг адвоката підтверджується платіжним дорученням № 3619 від 04.11.2020 р.

Однак суд доходить висновку, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Так, суд не ставить під сумнів вартість однієї години часу, витраченої адвокатом на надання позивачу правових послуг, оскільки відповідний розмір визначений у договорі про надання правничої допомоги.

Однак, кількість часу витраченого адвокатом на складання позовної заяви у цій справі, а саме 2 години, на переконання суду, є непропорційною складності справи та предмету спору, адже у позові заявлено лише одну вимогу, що пов`язана із розглядом одного запиту про отримання публічної інформації. Підготовка позову такої категорії не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом з`ясовано, що згідно з інформацією, яка міститься в автоматизованій комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", за період з 01.02.2020 по 27.12.2020 адвокатом Кравчуком М.О. від імені ТОВ "Вінпродтрейд" до Вінницького окружного адміністративного суду подано більше 6 позовних заяв про оскарження рішень, дій чи бездіяльності управлінням освіти Могилів- Подільської міської ради Вінницької області, як розпорядника інформації (справи за №120/6613/20-а, №120/450/20-а,№120/563/20-а,№120/1064/20-а,№120/6425/20-а,№120/6426/20-а).

Суд вважає, що наявність такої кількості подібних спорів між сторонами, які є та були предметом розгляду в суді, та подані одним і тим самим адвокатом від імені позивача, безпосередньо впливає на час, який необхідно витрати на оформлення позовної заяви.

Також, суд враховує, що предмети позовів у всіх цих справах подібні та стосуються ненадання або відмови у наданні інформації на запити ТОВ "Вінпродтрейд" про надання Управлінням публічної інформації.

З огляду на викладене, враховуючи обсяг позовної заяви, а також, те що справу віднесено до справ незначної складності, суд вважає, що понесені позивачем витрати в сумі 3000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, а показники часу на оформлення позовної заяви, які зазначені адвокатом (2 год.) є завищеними.

Відтак, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити до 1000 грн., що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління освіти Могилів- Подільської міської ради Вінницької області щодо надання неповної інформації на запит ТОВ "Вінпродтрейд" про надання інформації № 131 від 06.04.2020 року.

Зобов`язати управління освіти Могилів- Подільської міської ради Вінницької області надати повну інформацію на запит ТОВ "Вінпродтрейд" про надання інформації № 131 від 06.04.2020 року із урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (вул. Волошкова, 51А, м. Вінниця, 21034, ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн. ( дві тисячі сто дві гривні ) та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. (одніє тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області (вул. Полтавська, 25, м. Могилів - Подільський, Вінницька область, 24000, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (вул. Волошкова, 51А, м. Вінниця, 21034, ).

Відповідач: Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області (вул. Полтавська, 25, м. Могилів - Подільський, Вінницька область, 24000, ).

Повний текст рішення сформовано: 18.01.21 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна