Справа № 160/10260/19
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/10260/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 160/10260/19 (суддя І інстанції Турова О.М.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що перерахунок пенсій відповідно до постанови КМУ від 20.02.2019 № 124 (далі постанова № 124) повинен здійснюватися в автоматичному режимі з 01.03.2019, проте пенсійний орган не повідомив позивача про недостатність у нього стажу для такого перерахунку і не здійснив останній. Позивач самостійно у липні 2019 року надав відповідачу довідку, яка підтверджує стаж його роботи у 1976-1979 роках, після чого перерахунок пенсії був здійснений з 01.07.2019. Також зазначив, що згідно з постановою № 124 має право на виплату одноразової доплати до пенсії, проте така доплата йому також не виплачена.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

З 02.07.2010 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням загального страхового стажу 24 роки 8 місяців 4 дні.

20.10.2010 листом Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу за № 3827/06-15 позивачу надано письмове роз`яснення про те, що розрахунок його пенсії проведено без урахування заробітної плати, а також про необхідність надання додаткових довідок про заробітну плату за інші періоди трудової діяльності.

Листом від 17.08.2011 № 47740/08-18 Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу додатково повідомило позивача, що його загальний стаж роботи становить 24 роки 8 місяців 4 дні, а розрахунок його пенсії проведено без урахування заробітної плати відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 19-20)

10.07.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (зареєстрована за № 176 від 10.07.2019), до якої додав копію трудової книжки та довідку «Про підтвердження трудового стажу» від 01.07.2019 № 995, видану Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, згідно з якою він дійсно працював на посаді вчителя співів в Новопільській ВШ з 19.02.1976 по 19.11.1979.

На підставі вказаної заяви та доданої до неї довідки відповідачем здійснено зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи на посаді вчителя з 19.02.1976 по 19.11.1979 та проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2019 з урахуванням додатково зарахованого страхового стажу та без урахування заробітної плати. Після перерахунку страховий стаж позивача склав 28 років 5 місяців 7 днів, а загальний розмір пенсії 1567,06 грн.

24.07.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії відповідно до постанови № 124 та виплатити одноразову грошову допомогу, передбачену цією постановою.

Листом від 01.08.2019 № 5532/4-09 відповідач надав відповідь на звернення позивача та повідомив останнього, що під час призначення йому пенсії у трудовій книжці виявлені виправлення у записі про прийом на роботу від 20.02.1976 за № 7, тому період роботи з 20.02.1976 по 19.11.1979 при призначенні пенсії до страхового стажу не врахований; за наданими документами страховий стаж зарахований по 31.12.1997 та становив 24 роки 8 місяців 4 дні; оскільки 10.07.2019 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії із додаванням стажу, до якої надав підтверджуючу довідку, йому проведено перерахунок пенсії з додаванням стажу за період роботи з 19.02.1976 по 19.11.1979 саме з 01.07.2019; після перерахунку пенсії страховий стаж роботи позивача зарахований по 31.12.1997 та становить 28 років 5 місяців 7 днів, для розрахунку пенсії з урахуванням вищезазначеного періоду з більш раннього періоду відсутні законні підстави. (а.с. 14-16)

20.08.2019 позивач знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про застосування до нього постанови №124 та виплати одноразової допомоги.

Листом від 30.08.2019 № 6268/4-09 відповідач повідомив, що станом на 28.02.2019 за документами пенсійного справи позивача його страховий стаж зарахований по 31.12.1997 та становив 24 роки 8 місяців 4 дні, після перерахунку пенсії з додаванням страхового стажу з 01.07.2019 страховий стаж склав 28 років 5 місяців 7 днів, при цьому після перерахунку пенсії з 1 березня 2019 року відповідно до Постанови № 124 розмір пенсійної виплати позивачу не змінився, а для виплати одноразової доплати до пенсії у розмірі 2410,17 грн. відсутні законні підстави, оскільки за документами пенсійної справи станом на 01.03.2019 позивач мав страховий стаж роботи менше ніж 25 років, що відповідно до постанови № 124 недостатньо для виплати такої одноразової доплати. (а.с. 17-18)

Вважаючи відмову у перерахунку йому пенсії відповідно до постанови № 124 протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача здійснити такий перерахунок.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно та відповідно до приписів чинного законодавства позивачу відмовлено як в перерахунку пенсії, так і у виплати одноразової доплати до пенсії.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058) для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

20 лютого 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», відповідно до п. 2 якої

- у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17;

- у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Разом з тим, зазначена у ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 та в постанові № 124 середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, яка при перерахунку пенсії збільшується на відповідний коефіцієнт, за приписами ст. 40 Закону № 1058 враховується у відповідних формулах при обчисленні пенсії з урахуванням заробітної плати пенсіонера.

Проте, як зазначалось вище, пенсія позивача з моменту її призначення визначена без урахування його заробітної плати, а тому приписи ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 та постанови № 124 щодо перерахунку пенсій на позивача не поширюються, у зв`язку з чим його пенсія з 1 березня 2019 року перерахунку не підлягала, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

При цьому наявність чи відсутність у позивача відповідного стажу станом на 1 березня 2019 року правового значення для вирішення справи не мають, оскільки коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17, передбачений у постанові № 124, міг бути застосований лише до показника, який вже був визначений раніше і застосовувався при обчисленні пенсії відповідного пенсіонера. Оскільки ж позивачу пенсія призначена без урахування заробітної плати, то показник, до якого необхідно застосувати коефіцієнт збільшення, у позивача відсутній.

Стосовно виплати позивачу одноразової доплати до пенсії, передбаченої пунктом 3 постанови № 124, апеляційний суд зазначає таке.

Як зазначалось раніше, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити такий перерахунок.

Вимоги щодо виплати одноразової доплати до пенсії, передбаченої пунктом 3 постанови № 124, а також доводи та обґрунтування права позивача на таку доплату в позові відсутні.

Заяву про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог позивач не подавав.

Лише в апеляційній скарзі позивачем наведені доводи та обґрунтування його права на одноразову доплату до пенсії.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З огляду на вказане апеляційний суд позовні вимоги стосовно невиплати позивачу одноразової доплати до пенсії, передбаченої пунктом 3 постанови № 124, не розглядає.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що такі доводи в апеляційній скарзі могли бути викликані тим, що суд першої інстанції без наявності відповідних позовних вимог проаналізував відносини сторін стосовно невиплати зазначеної доплати та дійшов висновку, що відповідач в цьому випадку також діяв правомірно.

Проте, оскільки позивачем відповідні позовні вимоги не заявлялись, то виплата йому одноразової доплати до пенсії, передбаченої пунктом 3 постанови № 124, предметом спору в цій справі не була, а тому суд першої інстанції помилково вдався до аналізу правовідносин, які не є спірними у справі, та відмовив позивачу у вимогах, які він не заявляв, позбавивши його по суті права на звернення до суду з відповідним позовом.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судом першої інстанції прийнято правильне рішення про відмову в позові, проте з порушенням норм процесуального права, що за приписами ч. 1 ст. 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду підлягає зміні з виключенням з мотивувальної частини обґрунтування відмови у зобов`язанні відповідача виплатити позивачу одноразову доплату до пенсії

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, то постанова суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 160/10260/19 змінити, виключивши з мотивувальної частини обґрунтування відмови у зобов`язанні Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 одноразову доплату до пенсії.

В іншій часині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 160/10260/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко