Справа № 640/11256/19
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів Беспалова О.О., Парінова А.Б., секретаря Вінокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азейт Груп» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення форми «Р», -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку з дотримання Позивачем вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Керлін Профі» (код 41540604), Товариством з обмеженою відповідальністю «Спект Сервіс» (код 41824132), Товариством з обмеженою відповідальністю «Аліас Сейл» (код 41849885), Товариством з обмеженою відповідальністю «М-Білдінг» (код 37973421) за червень, липень 2018 року, про що складено відповідний Акт від 20 лютого 2019 року №205/26-15-14-04-04/41536708 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с. 14-40).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 4263659 грн. суми податку на додану вартість, в тому числі на 626222,00 грн. за червень 2018 року та на 3637437 грн. за липень 2018 року.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19 березня 2019 року №, яким Позивачу на 5329574,00 грн. збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 4263659,00 грн. за податковими зобов`язаннями та на 1065915,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Між Позивачем, як Орендарем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керлін Профі», як Орендодавцем, укладено Договори оренди обладнання від 16, 30 квітня та від 31 травня 2018 року №№ 16/04-18, 30/04-18, 31/05-18 відповідно, за п. 1.1. яких Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар - прийняти в строкове платне користування майно та сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Керлін Профі», як Продавцем, та Позивачем, як Покупцем, укладено Договори поставки від 25 травня та 01 червня 2018 року №№ 1, 2 відповідно, за п. 1.1. яких Продавець зобов`язується поставити товар, а Покупець прийняти та оплатити поставлений товар.

Між Позивачем, як Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спект Сервіс», як Продавцем, укладено Договір поставки від 11 червня 2018 року №11/06-18, згідно з п. 1.1. якого Продавець зобов`язується поставити товар, а Покупець прийняти та оплатити поставлений товар.

Крім того, між Позивачем, як Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аліас Сейл», як Продавцем, укладено Договори поставки від 01 та 17 червня 2018 року №№ 01/06-18, 17/06-18 відповідно, за п. 1.1. яких Продавець зобов`язується поставити в обумовлені терміни Покупцю товар, а Покупець сплатити за нього грошову суму та прийняти товар.

Також, між Позивачем, як Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «М-Білдінг», як Продавцем, укладено Договір поставки від 29 травня 2018 року № 3, згідно з п. 1.1. якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність товар, а Покупець прийняти та оплатити товар.

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, надано завірені належним чином копії: Актів надання послуг, Податкових, Видаткових та Товарно-транспортних накладних.

Відповідно до ст. 1, частини першої ст. 3 та частин першої, другої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; не відносяться до податкового кредиту, зокрема, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Відповідач, як на підставу відсутності факту реального здійснення господарських операцій, посилається на відсутність у контрагентів Позивача відповідних виробничих потужностей та персоналу.

Згідно з частиною п`ятою ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 04 вересня 2020 року у справі №1640/2783/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, посилання контролюючого органу на відсутність у останнього необхідних економічних умов та трудових ресурсів, зокрема технічного персоналу, складських приміщення та транспортних засобів необхідних для ведення господарської діяльності такого роду, як на підставу для відмови в позові, обґрунтовано відхилено судами, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, знаходженням за місцем реєстрації, неможливості встановлення походження товару про всьому ланцюгу товарообігу тощо, оскільки добросовісний платник податків, яким є позивач, не може нести відповідальність за правопорушення вчинені іншими суб`єктами господарювання.

Крім того, як вбачається з Постанови Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі №826/1244/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прима-С» до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування та податкового законодавства, а тому можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента-постачальника, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є безумовною підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та позбавлення його права сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення Відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 18.01.2021 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.