Справа № 120/6578/20-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 січня 2021 р. Справа № 120/6578/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Фермерського господарства «Лінея» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Фермерського господарства «Лінея» (далі - ФГ «Лінея», відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 11.03.2020 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено планову перевірку дотримання Фермерським господарством «Лінея» вимог природоохоронного законодавства. В ході перевірки встановлено, що підприємство в порушення вимог ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України здійснює спеціальне водокористування за відсутності дозволу, а також в порушення ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» здійснює діяльність за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел. 11.03.2020 ФГ «Лінея» видано припис щодо усунення виявлених порушень, шляхом отримання відповідних дозволів.

За результати позапланової перевірки виконання вимог припису від 22.02.2019 (акт перевірки №180/ВН від 11.03.2020), встановлено, що припис в частині отримання дозвільних документів відповідачем виконано лише частково.

При цьому, на даний час, підприємство продовжує здійснювати діяльність з порушенням вимог ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України.

Позивач зазначає, що виявлені порушення є грубими та завдають шкоди навколишньому середовищу, а тому просить суд вирішити питання про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом зобов`язання Фермерське господарство «Лінея» зупинити використання ним водного об`єкта (ставу) який розташований на території Гармаківської сільської ради до отримання підприємством дозволу на спеціальне водокористування.

Ухвалою суду від 16.11.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов.

Ухвалу суду про відкриття провадження відповідач отримав 26.11.2020, що підтверджується матеріалами справи, однак станом на день розгляду справи відзив на позов не надходив.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Так, 11.03.2020 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено планову перевірку дотримання Фермерським господарством «Лінея» вимог природоохоронного законодавства.

За результатами перевірки складено акт перевірки №182/ВН від 11.03.2020, в якому, окрім інших, зафіксовано порушення ФГ «Лінея» вимог природоохоронного законодавства, а саме здійснює спеціальне водокористування за відсутності дозволу на водозабір з поверхневого водного об`єкту (ставка).

Крім того, відповідачу також було вручено Припис від 11.03.2020, яким встановлено строк виконання виявлених перевіркою порушень, а саме отримання дозволу на спеціальне водокористування - до 11.06.2020.

Відповідний акт та припис були отримані ФГ «Лінея», що підтверджується його підписом.

Разом із тим, за результатами позапланової перевірки виконання Припису від 11.03.2020, відповідачем складено Акт №518/ВН від 10.09.2020, яким зафіксовано невиконання заходів згідно з висновками попередньої перевірки, а саме:

- пункту 1 (отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел);

- пункту 2 (отримати дозвіл на спеціальне водокористування);

- пункту 5 (провести повну інвентаризацію відходів з визначенням переліку відходів, що утворюються в процесі виробничої діяльності підприємства, їх кількості та визначити показник загального утворення відходів;

- пункту 6 (забезпечити ведення первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, зберігаються та передаються для послідуючої утилізації в журналах типової форми №1-ВТ.);

- пункту 8 (Укласти договір щодо передачі небезпечних відходів, та забезпечити максимальну та своєчасну передачу небезпечних відходів ліцензованими організаціями);

До того ж судом встановлено, що за результатами перевірки позивачем складено протоколи про адміністративне правопорушення, а саме:

- відносно голови ФГ «Лінея» ОСОБА_1 №011616 від 11.03.2020, а також винесено постанову №04/062 від 16.03.2020, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 60, 48,78,82-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративний штраф у розмірі 136,00 грн., який було сплачено добровільно;

- відносно голови ФГ «Лінея» ОСОБА_1 №012521 від 10.09.2020, а також винесено постанову №04/153 від 14.09.2020, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188-5 КУпАП, та накладено на нього адміністративний штраф у розмірі 340,00 грн., який було сплачено добровільно;

Позивач зазначає, що виявлені порушення є істотними та завдають шкоди навколишньому середовищу, а тому просить суд вирішити питання про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення використання джерел викиду та водних об`єктів.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275 (далі - Положення № 275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) (далі - Інспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Підпунктом 2 пункту 4 Положення №275 передбачено, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин.

Правовий статус Державної екологічної інспекції у Вінницькій області регламентується Положенням про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженим наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 №117 (далі - Положення №117).

Пунктом 1 розділу І Положення №117 визначено, що Інспекція є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Вінницької області.

Згідно з п.п. 4 пунктом 2 розділу ІІ Положення №117 Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо: виконання загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм; наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання; порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Положення № 117 Інспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

За правилами пункту 6 розділу ІІ Положення №117 Інспекція звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин; визнання протиправними дій чи бездіяльності фізичних і юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, про визнання недійсними індивідуальних актів або їх окремих частин, правочинів, що порушують вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Абзацом 4 частини 1 статті 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі-підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства (ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V).

Відповідно до приписів частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (стаття 16 Конституції України).

Відповідно до статей 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Водним кодексом України передбачено, що всі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ екологічного розвитку і соціального добробуту.

Водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими актами законодавства.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); вода зворотна - вода, що повертається за допомогою технічних споруд і засобів з господарської ланки кругообігу води в його природні ланки у вигляді стічної, шахтної, кар`єрної чи дренажної води.

Пунктом 2 ст. 44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов`язані використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання.

Згідно зі ст. 46 Водного кодексу України, водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Відповідно до ст. 47 Водного кодексу України, загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об`єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об`єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

Згідно зі ст. 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Не належать до спеціального водокористування:

- пропуск води через гідровузли (крім гідроенергетичних);

- скид води з водних об`єктів відповідно до встановлених для них режимів роботи для підтримання екологічних витрат у річці та з метою запобігання виникненню гідродинамічних аварій;

- подача (перекачування) води водокористувачам у маловодні регіони;

- усунення шкідливої дії вод (підтоплення, засолення, заболочення);

- використання підземних вод для вилучення корисних компонентів;

- вилучення води з надр разом з видобуванням корисних копалин;

- виконання розчистки русел річок, каналів і дна водойм, будівельних, днопоглиблювальних і вибухових робіт;

- видобування корисних копалин (крім підземних вод) і водних рослин;

- прокладання трубопроводів і кабелів;

- проведення бурових, геологорозвідувальних робіт;

- забір та/або використання води в об`ємі до 5 кубічних метрів на добу, крім тієї, що використовується для виробництва (входить до складу) напоїв та фасованої питної води;

- інші роботи, які виконуються без забору води та скидання зворотних вод.

Як було зазначено вище, спірні правовідносини регулюються Водним кодексом України, який встановлює особливі правила користування водними ресурсами, раціональне їх використання та екологічно спрямованого захисту. Водний кодекс, в комплексі з заходами організаційного, правового, економічного і виховного впливу, сприяє формуванню водно-екологічного правопорядку і забезпеченню екологічної безпеки населення України, а також більш ефективному, науково обґрунтованому використанню вод та їх охороні від забруднення, засмічення та вичерпання (вступна частина Водного кодексу України).

Положеннями ст. 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов`язані:

1) економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод;

2) використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання;

3) дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території;

4) використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї;

5) не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об`єктам та об`єктам навколишнього природного середовища;

6) утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої;

7) здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами;

8) здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод;

9) здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу;

10) безперешкодно допускати на свої об`єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію;

11) своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства;

12) своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень;

13) здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством;

14) виконувати інші обов`язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (ст. 49 ВК України).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 51 Водного кодексу України, надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта.

Частиною 1 ст. 110 Водного кодексу України встановлено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 3 ст. 110 Водного кодексу України, відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Водночас в силу положень ст. 20.2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25 червня 1991 року № 1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Частина 3 ст. 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачає, що діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

Отже, виходячи з наведених норм чинного законодавства, обов`язковою умовою для використання водних об`єктів є наявність відповідних дозволів, виданих уповноваженим на те органом виконавчої влади.

Судом встановлено, що 11.03.2020 позивач здійснив планову перевірку відповідача у сфері дотримання вимог природоохоронного законодавства. За її результатами відповідачу вручено Припис від 11.03.2020, яким встановлено конкретний та достатній строк для виконання виявлених перевіркою порушень.

Разом з тим, 10.09.2020 складено Акт №518/ВН за результатами позапланової перевірки виконання Припису від 11.03.2020, яким зафіксовано невиконання заходів згідно з висновками попередньої перевірки.

Зокрема, перевіркою встановлено, що відповідач використовує водні об`єкти без отримання на те відповідних дозвільних документів.

В той же час, судом враховано, що станом на дату розгляду справи відповідачем частково виконано вимоги припису від 11.03.2020, а саме: пункт 3 (забезпечено ведення обліку кількості забраної води із поверхневого водного об`єкту), пункту 4 ( на момент перевірки не вимагається подавати статистичний звіт за формою 2-ТП), пункту 7 (наявний наказ про призначення відповідальних осіб у сфері поводження з відходами за № 2 від 15.03.2020).

Разом із тим, відповідачем не було надано доказів усунення порушення щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування, яке стало підставою для звернення позивача з цим адміністративним позовом.

Суду не відомо чи вживались відповідачем певні заходи задля оформлення дозволу. Усунення виявленого перевіркою порушення матиме місце тільки тоді, коли підприємство отримає відповідний дозвіл.

До того ж, слід також зазначити, що жодних заперечень до акту перевірки з приводу даних обставин головою ФГ «Лінея» не надавалось.

За наведених обставин і враховуючи те, що під час розгляду справи належними, допустимими та достатніми доказами підтверджується факт порушення Фермерським господарством «Лінея» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, що є істотними та завдають шкоди навколишньому середовищу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Фермерського господарства «Лінея» () у вигляді зупинення використання поверхневого водного об`єкту (ставу), який розташований на території Гармаківської сільської ради Вінницької області до отримання дозволу на спеціальне водокористування на вищевказаний водний об`єкт.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, );

Відповідач: Фермерське господарство «Лінея» (вул. Соборна, 56, с. Гармаки, Барський район, Вінницька область, ).

Рішення в повному обсязі складено: 18.01.2021 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна