Справа № 460/9544/20
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2021 року м. Рівне №460/9544/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (далі ГУ ПФУ у Рівненській області, відповідач), яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку розміру, перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із обмеженням максимального розміру, з дати призначення пенсії 01.04.2020 та щодо відмови у перерахунку пенсії позивача без застосування обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Рівненській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_2 без обмеження максимальним розміром з дня її призначення з 01.04.2020 та виплату різницю між нарахованою та отриманою позивачем пенсією за період з 01.04.2020 по дату проведення виплати повної пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 01.04.2020 є пенсіонером Міноборони України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та з 22.07.2020 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі 17690,00 грн. Поміж тим, призначена пенсія виплачується органом Пенсійного фонду із обмеженням її максимального розміру. В зв`язку з цим звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку і виплати належного йому пенсійного забезпечення з 01.04.2020 без обмеження максимального розміру, однак отримав відмову. Позивач не погоджується з такими діями управління та вважає, що наявні всі підстави для здійснення виплати належної йому пенсії без обмеження максимальним розміром, що і стало причиною звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 28.12.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 263 КАС України у письмовому провадженні (а.с.21-22).

15.01.2021 на адресу суду надійшов відзив, в якому ГУ ПФУ в Рівненській області позов не визнало, просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Заперечення обґрунтовує тим, що частиною 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII (в редакції, що діяла у 2016 році, встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 внесено зміни у Закон України №2262-XII, а саме: у частині сьомій статті 43 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Закон України №1774-VIII від 06.12.2016 неконституційним не визнавався. Враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.07.2020 становить 1712 грн., а з 01.12.2020 1769, то максимальний розмір пенсії ОСОБА_1 не може перевищувати 17120 грн., а з 01.12.2020- 17690 грн. і підстави для виплати пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру у пенсійного органу відсутні. При цьому, вважає, що ГУ ПФУ в Рівненській області діяло на підставі норм чинного законодавства, а тому просить у позові відмовити повністю (а.с.25-26).

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 20.07.2020 року (а.с.9).

13.08.2011 року Головним управлінням ПФУ у Волинській області полковнику ОСОБА_1 , звільненому з військової служби в запас, з урахуванням 25 років вислуги в календарному обчисленні, призначена пенсія за вислугу років у розмірі 65% сум грошового забезпечення згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на час призначення пенсії). Даний факт підтверджується копією протоколу за пенсійною справою № (Міноборони) від 20.09.2011 (а.с.42).

З 01.04.2015 позивача було знято з пенсійного обліку у зв`язку з проходженням військової служби, а з 01.06.2017 через переїзд на постійне місце проживання до м. Рівне позивача знято з обліку з ГУ ПФУ в Волинській області та взято на облік в ГУ ПФУ в Рівненській області.

Наказом Командувача військ оперативного командування «Захід» (по стройовій частині) №77 від 01.04.2020 полковника ОСОБА_1 , звільненого з військової служби наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 08.02.2020№ 59 у запас, з 01.04.2020 виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення (а.с.32-33)

06.03.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років (а.с.34).

З 01.05.2020 ОСОБА_1 , звільненому 01.04.2020 з військової служби в запас, з урахуванням вимог Закону України від 27.03.2014 №1169-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації» призначена пенсія за вислугу років (30 років вислуги ) у розмірі 70% сум грошового забезпечення згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується копією перерахунку пенсії за пенсійною справою № Міноборони від 15.04.2020 (а.с.29)

Як свідчить зміст зазначеного перерахунку, загальний розмір пенсії позивача з усіма видами підвищень та надбавок склав 21145,37 грн., однак виплачувалась така пенсія із обмеженням максимального розміру, а саме: в сумі 16380,00 грн (а.с.29).

З матеріалів справи також слідує, що з 01 серпня 2020 року ОСОБА_1 за його заявою (а.с.31) призначено пенсію у зв`язку з інвалідністю відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується копією перерахунку пенсії за пенсійною справою №-Міноборони (пенсія по інвалідності) від 22.07.2020 (а.с.28). Як випливає зі змісту вказаного перерахунку, пенсія по інвалідності позивачу була обрахована з урахуванням усіх основних і додаткових видів грошового забезпечення, в загальному розмірі 30155,89 грн., проте з урахування максимального розміру виплачувалася в сумі 17120,00 грн (а.с.28), а відповідно до перерахунку пенсії по пенсійній справі від 12.01.2021 - з 01.12.2020 виплата здійснювалася в сумі 17690 грн. (а.с.27)

27.11.2020 позивач звернувся до відповідача із запитом, яким просив провести перерахунок і виплату йому пенсії з 01.04.2020, без обмеження максимального розміру (а.с.17).

У відповідь на вказане звернення позивача, листом від 01.12.2020 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило, що частиною 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII (в редакції, що діяла у 2016 році), встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 внесено зміни у Закон України №2262-XII, а саме: у частині сьомій статті 43 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Закон України №1774-VIII від 06.12.2016 неконституційним не визнавався. Враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2019 складає 1638,00 грн, з 01.07.2020 1712,00 грн., з 01.12.2020 1769,00 грн., то максимальний розмір пенсії позивача не може перевищувати відповідно: з 01.12.2019 16380 грн., з 01.07.2020 17120 грн. та з 01.12.2020 17690,00 грн., що є максимальною величиною пенсії, яка підлягає до виплати (а.с.118-19).

Не погоджуючись із розміром призначеної та виплачуваної пенсії, відмовою відповідача у здійсненні перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо розрахунку і виплати призначеної позивачу пенсії із застосуванням обмеження її максимального розміру з дати її призначення, та щодо відмови в здійсненні перерахунку і виплати такої пенсії без обмеження максимальним розміром, суд виходить з такого.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі, - Закон № 2262-XII).

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 7 статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із частиною другою Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що положення частини 7 статті 43 Закону №2262-XII визнано неконституційними в цілому.

Разом з тим, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

За наведених обставин, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що з 20.12.2016 у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що з 20.12.2016 стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Таким чином, внесені Законом №1774-VIII зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, а тому, ці зміни самі по собі не створюють підстав для такого обмеження максимального розміру пенсії.

Зазначений висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17, від 16.10.2018 року у справі № 522/16882/17, від 16.01.2019 у справі 638/6363/17 та від 12.03.2019 у справі №522/3049/17.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача протиправно порушені діями Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у обмеженні максимального розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії, з дати її призначення та відмові у здійсненні перерахунку та виплати належної позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру з дати призначення позивачу пенсії.

Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправними таких дій відповідача є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а відтак підлягають до задоволення.

З огляду на те, що в ході розгляду цієї справи судом встановлено протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах, то суд вважає наявними підстави для задоволення і похідних позовних вимог - про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимального розміру з дня призначення йому пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Поряд з цим, як свідчать матеріали справи та встановлено судом в ході розгляду справи, пенсія за вислугу років в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, призначена позивачу з 01.05.2020, що підтверджується перерахунком пенсії за пенсійною справою № Міноборони від 15.04.2020 ОСОБА_1 (а.с.29), а не з 01.04.2020 як стверджував позивач. Жодних доказів того, що пенсія ОСОБА_1 призначена з 01.04.2020 матеріали справи не містять і позивачем суду не надано, відтак у суду відсутні підстави вважати датою призначення пенсії позивачу 01 квітня 2020 року.

За наведених обставин, похідні позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимального розміру з дня призначення йому пенсії, підлягають до задоволення частково, а саме: з дати призначення пенсії 01.05.2020 року.

При цьому, враховуючи те, що позивач з 01.05.2020 позбавлений права на належний рівень соціального захисту внаслідок протиправних дій відповідача щодо обмеження у виплаті належної йому пенсії, то суд вважає також наявними правові підстави для задоволення вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити виплату (доплату) різниці між нарахованою без обмеження максимальним розміром та виплаченою позивачу пенсією за минулий час, а саме: за період з 01.05.2020 року по дату проведення виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

З огляду на викладене, позов підлягає до задоволення частково.

Підстави для застосування судом ст.139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" (а.с.9).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обмеження максимальним розміром призначеної ОСОБА_1 пенсії, з дати її призначення 01 травня 2020 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати призначеної пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.05.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити з 01 травня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, а також провести виплату (доплату) різниці між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами пенсії з 01.05.2020 по день проведення доплати.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 20 січня 2021 року.

Суддя Н.С. Гудима