Справа № 932/14296/20
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кубрак К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, в якому просить скасувати постанову серії ГАА №261237 від 12.12.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, згідно якої, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень. В обґрунтування позову вказує, що оскаржувана постанова є неправомірною, відсутні докази вчинення правопорушення, зазначає, що він перебував в приміщенні аеропорту в м. Дніпро, на ньому були засоби індивідуального захисту. Він пив воду, в цей час до нього підійшли працівники поліції та звинуватили його в тому, що він перебуває без засобів індивідуального захисту в громадському місці. Зазначає, що він жодних вимог закону не порушував, при винесенні оскаржуваної постанови порушено процедуру розгляду справи, не складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано йому можливості скористатись правом на правову допомогу.

В судове засідання позивач не з`явився, в позові вказував, що просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання явку повноважного представника не забезпечив.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній звертає увагу, що належним відповідачем у справі повинна бути посадова особа, яка винесла оскаржувану постанову, тобто начальник відділу поліції аеропорту Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, а не ГУНП у Дніпропетровській області. Зазначає, що постанова винесена у відповідності до вимог закону, на підставі належної оцінки доказів, однак яких саме доказів, у відзиві не зазначено. Просить у задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити за відсутності представника.

У відповідності до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до ч.1-2 ст.268 цього Кодексу, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Ознайомившись із доводами позову та відзиву на нього, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності наявні у ній докази, суд зазначає наступне.

Згідно постанови серії ГАА №261237 від 12.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення, винесеної начальником ВП Аеропорт ДВП ГУНП у Дніпропетровській області Бельмасом О.В., на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, зокрема за те, що він 12.12.2019 року о 10 год. 30 хв. в приміщенні аеропорту «Дніпро», перебував без засобів індивідуального захисту, а саме без маски, чим порушено вимоги п.п. 10 Постанови КМУ № 641.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Зі змісту ч. 2 ст.44-3 КУпАП вбачається, що перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказане положення стосується не лише кримінальних проваджень, але й адміністративних правопорушень, які в контексті Європейської конвенції захисту прав та основоположних свобод також трактуються як невеликі злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У поданому відзиві на позов, представник відповідача вказував, що оскаржувана постанова прийнята в межах закону, на підставі належним чином оцінених доказів.

Водночас, жодного доказу на підтвердження факту вчинення правопорушення, а отже і правомірності оскаржуваної постанови, представником відповідача надано не було.

Відтак, суд приходить до висновку, що за вказаних обставин, заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення.

Щодо пред`явлення позову до належного чи неналежного відповідача.

Як вже було зазначено, вказаний позов пред`явлено до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, водночас, представник останнього вважає, що належним відповідачем повинна бути посадова особа, яка винесла оскаржувану постанову - начальник ВП Аеропорт ДВП ГУНП у Дніпропетровській області підполковник поліції Бельмас О.В.

За висновками Верховного Суду, викладених постановах від 26.12.2019 у справі N 724/716/16 та від 17.06.2020 у справі N 127/6881/17, враховуючи, що посадова особа, якою винесено оскаржувану постанову, діє від імені органів Національної поліції, до компетенції якої входить розгляд відповідних справ про адміністративні правопорушення, а тому належним відповідачем у такій категорії справ є саме орган, а не його посадова особа.

Відділ поліції Аеропорт та Дніпровський ВП ГУНП у Дніпропетровській області не є юридичними особами, а фактично структурними підрозділами ГУ НП в Дніпропетровській області, а тому саме останнє і є належним відповідачем у справі.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням зазначеного, постанову серії ГАА №261237 від 12.12.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього - закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений ним за подання адміністративного позову у даній справі.

Керуючись ч. 1 ст. 6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №261237 від 12.12.2020 за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.01.2021 року.

Суддя О. М. Кіпчарський