Справа № 320/6770/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м.Київ №320/6770/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ-71, 04071, ) щодо припинення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), нарахування та виплати пенсійного забезпечення з 16 квітня 2020 року,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ-71, 04071, ) поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), пенсійного забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» починаючи з 16 квітня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив службу у Збройних Силах, з 28.03.2005 був звільнений у запас та з 29.03.2005 йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З того ж часу він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримував пенсію через установу ПАТ «Ощадбанк». Наказом ДСНС України від 16.04.2020 №131 позивача прийнято на службу за контрактом до органів і підрозділів цивільного захисту. На переконання позивача, у зв`язку з тим, що його прийнято на службу за контрактом в особливий період, виплата пенсії йому не повинна припинятись на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичного звільнення зі служби. Проте з травня 2020 він перестав отримувати пенсійні виплати. На його звернення, відповідач листом від 05.05.2020 № 1000-0331-8/34138 повідомив позивача про те, що при укладенні контракту про проходження служби в ДСНС підстави для продовження виплати пенсії за вислугу років, призначеної за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутні, що й стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 , подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідно до вимог ч.3 ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом України у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної служби транспорту, служби до органів внутрішніх справ, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. Оскільки виплата пенсій військовослужбовцям здійснюється за кошти Державного бюджету України, починаючи з 16.04.2020 ГУ ПФУ у Київській області було направлено лист-повідомлення про повернення надміру виплачених суми пенсії позивачеві на підставі рішення від 05.05.2020 №68 в межах чинного законодавства. На підставі цього, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись, з позицією відповідача, позивач надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що відповідач не вірно посилається на ч.3 ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в той час як ч.2 ст. 2 даного закону передбачає, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної служби транспорту, служби до органів внутрішніх справ, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. У зв`язку з цим, відповідач вважає, що його позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданим Васильківським МВ ГУ МВС України у Київській області 13.05.2005 (а.с. 5-6).

Позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, 28.03.2005 він був звільнений з лав Збройних Сил у запас та з 29.03.2005 йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області, що визнається сторонами та підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача №75869 (а.с. 7).

У період з 29.03.2005 по 30.04.2020 позивач отримував пенсійні виплати через АТ "Ощадбанк".

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2020 року позивач уклав з ДСНС України контракт №19/20 про проходження служби цивільного захисту, який набрав чинності 16.04.2020, строком дії на три роки.

Відповідно до витягу з наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій (по особовому складу цивільного захисту) від 16.04.2020 №131 позивача прийнято на службу цивільного захисту, зараховано в кадри ДСНС у спеціальному званні полковник служби цивільного захисту та за його згодою призначено головним фахівцем відділу організації авіаційного пошуку і рятування управління авіації та авіаційного пошуку і рятування апарату державної ДСНС (а.с. 10-11, 8-9).

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, позивач відразу звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з заявою, в якій просив долучити до пенсійної справи копію контракту про проходження військової служби.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 05.05.2020 №68 за справою №75869 пенсіонера ОСОБА_1 встановлено утворення переплати по виплаті пенсії за період з 16.04.2020 по 30.04.2020 у розмірі 3483,62 грн., яка підлягає поверненню в Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Про прийняття зазначеного рішення позивача повідомлено відповідним листом від 05.05.2020 №1000-0331-8/34138.

18.05.2020 року позивач через портал електронних послуг звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з заявою, в якій зазначив про те, що згідно норм чинного законодавства виплата пенсії йому не повинна була припинятись, у зв`язку з укладенням нового контракту на проходження військової служби в органах цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, у зв`язку з чим просив скасувати рішення від 05.05.2020 №68 та поновити виплату пенсії за вислугу років.

Проте, відповідач відмовив у поновленні пенсійних виплат з посиланням на норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом свої прав з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до частини 3 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі по тексту - Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII) (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

В абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року (далі по тексту - Закон України від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ) визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з абзацом 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ (далі по тексту - Закон України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ) особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі по тексту - Закон України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-XII, згідно з яким особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до абзацу 6 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абзац 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Отже, за змістом наведених норм, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Так, 17 березня 2014 року Виконуючим обов`язки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ.

Згідно пункту 8 цього Указу, він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17 березня 2014 року №1126-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме - 18 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Указу мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні, відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», настав особливий період.

Висновки суду щодо дії особливого періоду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, якої Верховний Суд дотримується і наразі та викладено в чисельних постановах, наприклад, в постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 810/4097/16 та від 19 листопада 2019 року у справі №812/452/17.

З урахуванням вказаного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 прийнятий на службу за контрактом в органи цивільного захисту під час дії особливого періоду.

Таким чином, оскільки позивачем укладався контракт під час особливого періоду, то на нього поширюється дія частини 3 статті 2 Закону України №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач прийнятий на службу за контрактом в органи та підрозділи цивільного захисту з 16.04.2020 та одночасно й повідомив про це Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Тобто, судом встановлено відсутність з боку позивача зловживань у розумінні вимог чинного законодавства України.

Отже, оскільки позивач проходить службу у органах та підрозділах цивільного захисту, вказана служба підпадає під дію частини 3 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивачем виконані вимоги статті 60 цього Закону в частині повідомлення відповідача про укладення контракту строком на три роки, суд дійшов висновку про відсутність з боку позивача зловживань, які призвели до нарахування й переплати йому пенсії.

Крім того, суд вважає за необхідне також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області поновити нарахування та виплату позивачу пенсійного забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 16 квітня 2020 2020 року.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № 76909 від 05.08.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір за подання адміністративного позову, у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ-71, 04071, ) щодо припинення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), нарахування та виплати пенсійного забезпечення з 16 квітня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ-71, 04071, ) поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), пенсійного забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» починаючи з 16 квітня 2020 року.

Стягнути за рахунок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області () на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП - НОМЕР_1 ), сплачений ним судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.