Справа № 640/20284/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» № 2197 від 08.10.2019 в частині звільнення зі служби в поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області «По особовому складу» № 550 о/с від 18.10.2019 про звільнення зі служби в поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2020 позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» № 2197 від 08.10.2019 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а саме в частині накладення на майора поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області «По особовому складу» № 550 о/с від 18.10.2019 про звільнення зі служби в поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_1 ;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 22.10.2019;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 131 456 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що звільнення позивача є правомірним.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що майор поліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 освіта вища, уродженець Тернопільської області, проходив службу в ОВС України з 17.06.1997 по 06.11.2015, в Національній поліції України з 07.11.2015, а з 15.04.2016, відповідно до наказу ГУНП в Київській області «По особовому складу» № 166 о/с від 15.04.2016 обіймав посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

До Головного управління Національної поліції в Київській області з Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області 03.10.2019 надійшла інформація про затримання співробітниками СБУ та ДБР поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0001171, внесеного до ЄРДР 20.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

З метою з`ясування всіх обставин, відповідно до ст. ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наказом ГУНП в Київській області «Про призначення службового розслідування» від 04.10.2019 № 2181 призначено службове розслідування за інформацією щодо затримання поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_2 та створено дисциплінарну комісію, якій доручено провести службове розслідування.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що 17.08.2019 відповідно до Книги нарядів Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 1 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_3 , спільно із інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , у однострої, із засобами індивідуального захисту та вогнепальною зброєю, на службовому автомобілі марки «Renault Duster» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), заступили на службу по здійсненню превентивних заходів та дотримання Правил дорожнього руху і законності на території Фастівського району Київської області.

Того ж дня, рухаючись по вул. Соборній в м. Фастів Київської області, працівниками поліції за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу було зупинено автомобіль марки «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 ..

За наслідками зупинки вказаного автомобіля, працівниками поліції стосовно водія - ОСОБА_5 17.08.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 058050, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та вилучено водійське посвідчення серії НОМЕР_3 .

Разом з тим, у ході складання вказаного протоколу, невстановлений досудовим розслідуванням працівник поліції запропонував ОСОБА_5 звернутися до ОСОБА_2 , для вирішення питання щодо повернення посвідчення водія.

Надалі, після закінчення чергування, протокол серії ДПР18 № 058050, складений відносно ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було передано для подальшої реалізації відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Наступного дня, а саме 18.08.2019 знаходячись у м. Фастів, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_2 .

У ході телефонної розмови у ОСОБА_2 виник умисел спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 для себе та третіх осіб, шляхом використання свого службового становища, у зв`язку із чим він призначив останньому зустріч біля навчального закладу № 4.

Продовжуючи свої злочинні дії та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, виконуючи роль посібника та діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами Фастівського ВП ГУНП в Київській області, ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_5 , що за повернення посвідчення водія йому та іншим особам необхідно передати грошові кошти в сумі 10 200 грн.

ОСОБА_5 побоюючись реальної погрози позбавлення його посвідчення водія, що призведе до звільнення його з роботи, погодився на висунуті протиправні миги ОСОБА_2 .

Близько 13 год. 00 хв. 01.10.2019, ОСОБА_2 знаходячись на привокзальній площі у м. Фастів, зустрівся із знайомим ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , який під час усної розмови повідомив ОСОБА_2 що він привіз частину неправомірної вигоди в сумі 5 000 грн за повернення ОСОБА_5 посвідчення водія, а решту в сумі 7 000 грн. зможе привезти лише наступного дня.

Наступного дня, 02.10.2019 близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_2 знаходячись на привокзальній площі у м. Фастів, знову зустрівся із ОСОБА_6 та після одержання на свою вимогу другої частини неправомірної вигоди в сумі 5 000 грн. висунув останньому нову вимогу щодо необхідності надання додаткових грошових коштів в сумі 4 500 грн. за прискорення повернення ОСОБА_5 посвідчення водія, але у разі надання йому тимчасового дозволу виданого ОСОБА_5 працівниками патрульної поліції взамін на вилучене посвідчення водія, на що ОСОБА_6 погодився.

У подальшому, 03.10.2019 близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_2 знаходячись у м. Фастові на привокзальній площі, на свою вимогу одержав від ОСОБА_6 тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_4 виданий на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 5 000 грн., і повідомив що йому необхідно поїхати та забрати посвідчення водія та наказав останньому зачекати 15 хвилин, після чого поїхав на транспортному засобі в невідомому напрямку.

Того ж дня, близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_2 повернувся та надав ОСОБА_6 посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 , після чого працівниками ГВ БКОЗ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, спільно з працівниками прокуратури м. Києва та Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_2 було затримано в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України під час чого в останнього було вилучено частину неправомірної вигоди в сумі 1 000 грн.

ОСОБА_2 04.10.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва (справа № 752/20722/19, провадження по справі № 1-кс/752/987319) встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилено, ОСОБА_2 звільнено з-під варти в залі суду.

У той же час, 03.10.2019 до ГУНП в Київській області з Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області надійшла інформація про затримання поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_2 .

За результатами службового розслідування за фактом затримання поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_2 підготовлено дисциплінарною комісією та затверджено начальником ГУНП в Київській області полковником поліції ОСОБА_7 . Висновок службового розслідування за фактом затримання поліцейського СРПП № 4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_2 від 07.10.2019.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 08.10.2019 № 2197 за порушення службової дисципліни, статті 3, пункту 1 статті 8, пункту 3 статті 11, підпунктів 1, 2 та 3 пункту 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 3 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, що виразилося у неналежному контролі за діями дільничних офіцерів поліції, несписанні бланку суворої звітності, що призвело до не проведення службового розслідування з даного приводу, старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_1 наказано звільнити зі служби в поліції.

З цим наказом позивач ознайомлений 10.10.2019, що підтверджується відміткою на його тексті. Також, позивачем в наказі № 2197 зроблено запис «З наказом ознайомлений, зі змістом не згоден» 10.10.2019.

Відповідачем 18.10.2019 видано наказ № 550 о/с, яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77, 21.10.2019. Підстава: наказ відповідача від 08.10.2019 № 2197.

Із вказаним наказом позивач ознайомлений 21.10.2019, що підтверджується відміткою на його тексті.

Не погодившись з таким рішенням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що матеріалами справи підтверджується порушення суб`єктом владних повноважень порядку проведення службового розслідування, а саме, неповідомлення позивача про призначення службового розслідування; порушення порядку його проведення та неознайомлення позивача з висновком службового розслідування.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини <...>.

Відповідно до першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно частини другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Як зазначалося, позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного за результатами проведеного відповідачем службового розслідування, у ході якого було встановлено порушення позивачем службової дисципліни.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок № 893).

Відповідно до пункту 2 розділу V Порядку № 893, службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з вимогами п. 1 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку № 893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку № 893).

Відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку №893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень (пункт 3 розділу IV Порядку №893).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції послався на те, позивач заперечив факт ознайомлення з наказом про призначення службового розслідування, з матеріалами службового розслідування та його висновками, з правами поліцейського, під час проведення службового розслідування.

Наведених обставин відповідач не спростував ні у суді першої, ні у суді апеляційної інстанції.

При цьому, наявність в матеріалах службового розслідування заповненого позивачем бланку пояснень з певних питань, без зазначення особи (посада, звання, прізвище, ініціали особи, яка отримує пояснення), яка відібрала ці пояснення, будь-яким чином не свідчить про ознайомлення позивача із рішенням про призначення перевірки, її підставами та відповідними матеріалами.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав вважати неправильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем порушено порядок проведення службового розслідування відносно позивача. Суд апеляційної інстанції також наголошує, що будь-яких заперечень чи спростувань таким висновкам суду першої інстанції відповідач в апеляційній скарзі не навів.

Щодо суті виявлених за позивачем порушень, зафіксованих у висновку службового розслідування, то колегія суддів вказує, що причиною накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення є неналежний контроль за діями дільничних офіцерів поліції та несписання бланку суворої звітності, що призвело до непроведення службового розслідування з даного приводу.

Колегія суддів наголошує, що ні висновок, ні інші матеріали службового розслідування не містять будь-яких відомостей про те, у чому саме полягає неналежний контроль з боку позивача, за якими діями та за якими саме дільничними офіцерами поліції такий контроль не здійснений позивачем належним чином.

Матеріали справи не містять також і будь-якої інформації щодо пов`язаності позивача із подіями, з приводу яких призначалося службове розслідування.

Не було встановлено у ході службового розслідування також і обставин щодо несписання позивачем бланку суворої звітності, зокрема щодо наявності підстав для такого списання, факту неправомірної передачі позивачем бланку третім особам, пошкодження, знищення або іншого неправомірного використання позивачем такого бланку, тощо.

Висновок та інші матеріали службового розслідування свідчать, що відповідачем не перевірялися обставини, визначені Дисциплінарним статутом та Порядком № 893, зокрема щодо факту та характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби та ін.

До того ж, як встановив суд першої інстанції, Фастівським ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області за підписом т.в.о. начальника майора поліції Дмитрухи Р.І. у листі від 10.10.2019 вих. № 5818/109/1004/1/01-19 повідомлено, що у Фастівському ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області згідно Книги наказів начальника Васильківського ВП ГУНП в Київській області (інв. № 11), яка розпочата з 09.11.2015 по дату надання вказаної відповіді наказ про закріплення за старшими дільничними офіцерами поліції Фастівського ВП дільничних офіцерів поліції відсутній.

З дослідженого наказу Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області «Про закріплення відповідальних» № 145 від 12.09.2019 вбачається, що за старшим дільничним офіцером поліції майором поліції ОСОБА_1 закріплена поліцейська дільниця № 7, яка включає наступні населенні пункти: смт. Борова вулиці: Пушкіна, Фастівська, Вишнева, Г. Сковороди, Фрунзе, Польова, Калініна, Миру, Київська, Шевченка, Рози Люксембург, Соколова, Володарського, Васильківська, Іванкова; с. Мотовилівка; с. Велика Мотовилівка; с. Оленівка; с. Мотовилівська Слобідка; хутір Тарасенки; с. Вишняки.

Дільничних офіцерів поліції за старшим дільничним офіцером поліції Фастівського ВП майором поліції ОСОБА_1 не закріплено.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що наявні у матеріалах справи документи підтверджують факт відсутності підлеглих у позивача, а тому затриманий правоохоронними органами співробітник Фастівського ВП не являвся підлеглим ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність службових обов`язків пов`язаних із контролем за діями затриманого.

Враховуючи викладене, колегія суддів наголошує, що ані висновок, ані матеріали службового розслідування не містять жодних достатніх та достовірних доказів наявності у діях (бездіяльності) позивача ознак складу дисциплінарного правопорушення.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні також наголосив на порушенні встановленого строку притягнення позивача до відповідальності за несписання бланку суворої звітності.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Так, суд першої інстанції встановив, що застосування дисциплінарного стягнення в 2019 році за дисциплінарний проступок, вчинений у 2017 році, не відповідає вимогам статті 21 Дисциплінарного статуту, а тому, застосування відповідачем дисциплінарного стягнення стосовно старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_1 за несписання бланку суворої звітності, що призвело до непроведення службового розслідування з даного приводу, є протиправним.

Колегія суддів наголошує, що будь-яких заперечень чи спростувань такому висновку відповідач в апеляційній скарзі не навів, а тому у колегії суддів відсутні підстави вважати такі мотиви суду помилковими. Враховуючи положення частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції ці висновки суду першої інстанції не перевіряє.

За таких обставин, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про протиправність та наявність підстав для скасування оскаржуваних наказів відповідача № 2197 від 08.10.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» в частині звільнення позивача та № 550 о/с від 18.10.2019 «По особовому складу» про звільнення позивача.

Відповідно до частин першої-другої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, суд першої інстанції поновив позивача на посаді, яку він займав до звільнення з дня, наступного після звільнення, тобто з 22.10.2019 та присудив на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі в розмірі 131 456 грн, розрахувавши його у відповідності до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів наголошує на тому, що апеляційна скарга не містить заперечень оскаржуваного рішення в частині поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та здійсненого судом першої інстанції його розрахунку. З огляду на це, колегія суддів правильність рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Також варто відмітити, що фактично апеляційна скарга взагалі не містить заперечень рішення суду першої інстанції, оскільки виключно відтворює зміст висновку службового розслідування без наведення будь-яких обґрунтувань тому у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права судом першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя А.Ю. Коротких