Справа № 520/14388/2020
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 січня 2021 р. № 520/14388/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (вул. Бібліка, буд. 6, м. Харків, 61007 ) про протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 23.10.19 року за № 607 про припинення (призупинення) виплати державної допомоги ОСОБА_3 протиправним та скасувати його;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради поновити виплату допомоги при народженні дитини з 01.11.2019 року та сплатити заборгованість батькові дитини ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" покриття витрат на виплату державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тому не має значення, в частині бюджетних витрат міста Харкова, управління якого району міста здійснює виплати допомоги. На підставі вищевикладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що допомога при народженні дитини призначена ОСОБА_3 з 01.07.2017 року по 31.07.2020 р. у розмірі 41280,00 (10320,00 грн., виплачується одноразово та по 860,00 грн. щомісячно наступні 36 місяців). Відповідно до п. 54 Порядку у разі зміни місця проживання одержувача державної допомоги сім`ям з дітьми виплата її продовжується органом соціального захисту населення за новим місцем проживання або відбування покарання з місяця звернення. В період з 30.01.2020 р. ОСОБА_4 (дідусь ОСОБА_2 ) на особистому прийомі в Управлінні підтвердив, що ОСОБА_3 не проживає в Індустріальному районі та про те, що вона з чоловіком та дитиною виїхала за кордон. Окрім того, наголосив, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Управлінні тому його позовні вимоги стосовно поновлення виплат та сплати заборгованості йому, як батьку дитини, є такими, що суперечать приписам чинного законодавства України. На підставі вищевикладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач наголосив на тому, що відповідачем не зазначено, ані підстав для перевірки, ані дати та час перевірок, посади, прізвища та повноваження перевіряючих. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

У запереченнях відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Управлінні тому його позовні вимоги стосовно поновлення виплат та сплати заборгованості йому, як батьку дитини, є такими, що суперечать приписам чинного законодавства України. Відповідач, спираючись на приписи чинного законодавства наголосив на правомірності своїх дій. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Зазначена справа розглянута пізніше, оскільки довідкою від 18.01.2021 р. по справі 520/14388/2020 підтверджено, що суддя Полях Н.А. в період з 28.12.2020 р. по 17.01.2021р. перебувала у щорічній відпустці.

Суд наголошує, що відповідно до приписів ч. 6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради 23.10.2019 року рішенням за №607 припинило (призупинило) виплату державної допомоги при народженні дитини, яка була призначена родині у відповідності до Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" від 21.11.1992 № 2811-ХІІ.

Листом №10-29/5806/4-02/20 від 11.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зупинення виплат.

Не погоджуючись із такими діями суб`єкта владних повноважень, та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся із зазначеним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII (далі - Закон № 2811-ХII), громадяни України, в сім`ях, яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 10 Закону № 2811-ХII визначає, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Згідно ч.1-3 ст. 11 Закону № 2811-ХII, допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Даний перелік документів є вичерпним.

Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини.

Відповідно до положень ч. 6, 8 ст. 11 Закону № 2811-ХII, допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Пунктами 10, 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача щодо призначення допомоги при народженні дитини) (далі - Порядок №1751) передбачено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у відновленні виплати позивачу допомоги при народженні дитини відповідач послався на не підтвердження факту проживання родини за вказаною адресою.

Згідно п.15 Порядку № 1751 (в редакції яка діяла на момент звернення позивача із заявою про призначення допомоги на дитину), одному з батьків дитини (опікуну) допомога при народженні дитини призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем їх реєстрації. Допомога може бути призначена за місцем фактичного проживання за умови подання довідки про неодержання зазначеної допомоги в органах соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Суд зазначає, що непідтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для відмови в призначенні та виплати допомоги при народженні дитини.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом в рішенні від 03.05.2018 року у зразковій справі № 805/402/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для невиплати позивачу допомоги при народженні дитини.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02,1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині позовних вимог.

Суд наголошує, що оскільки один з батьків, а саме мати малолітньої доньки ОСОБА_2 отримувала відповідну допомогу при народженні дитини і оформлювалася ця допомога на мати, то порушене право має бути відновлене у мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 258, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (вул. Бібліка, буд. 6, м. Харків, 61007 ) про протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в частині позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 23.10.19 року за № 607 про припинення (призупинення) виплати державної допомоги ОСОБА_3 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради поновити виплату допомоги при народженні дитини з 01.11.2019 року.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 січня 2021 року.

Суддя Н.А. Полях