Справа № 540/3542/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3542/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень №ХС17680/1818/АВ/П від 29.10.2020 р.,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень №ХС17680/1818/АВ/П від 29.10.2020 р.

Ухвалою від 16.11.2020 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 13.01.2021 р. зобов`язано Головне управління Держпраці у Херсонській області надати суду інформацію, разом із підтверджуючими доказами, щодо підстав які слугували винесенню наказу від 19.10.2020 р. №715 "Про проведення інспекційного відвідування" та копію відеозапису ходу проведення інспекційного відвідування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі акту інспекційного відвідування ГУ Держпраці у Херсонській області було винесено припис про усунення порушень. Позивач зазначає, що про проведення інспекційного відвідування вона не була повідомлена. Крім того, стверджує, що оскільки на час проведення перевірки вона не знаходилась за адресами здійснення господарської діяльності, перевіряючі повинні були скласти акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, чого в порушення п.14 Порядку №823 зроблено не було. Також ФОП ОСОБА_1 вважає, що внаслідок складання оскаржуваного припису одночасно з актом інспекційного відвідування у неї не було можливості надати свої зауваження до акту інспекційного відвідування. На підставі зазначеного вважає, що оскаржуваний припис винесений всупереч Порядку №823 та ст.19 Конституції України та підлягає скасуванню.

05.01.2021 р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву у якому заперечує щодо заявлених вимог у зв`язку з наступним. На підставі наказу начальника ГУ Держпраці у Херсонській області № 715 від 19.10.2020р. «Про проведення інспекційних відвідувань», відповідно до підпункту 3 пункту 5 «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (далі Порядок 823), рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятими за результатами аналізу інформації, отриманої від ГУ ДПС у Херсонській області від 15.10.2020 № 8398/9/21-22-07-06-14 щодо використання окремими ФОП під час здійснення господарської діяльності не задекларованої найманої праці, та доповідної записки начальника управління з питань праці Головного управління С. Маренчук від 21.12.2020 та на підставі направлень працівниками управління було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресами здійснення підприємницької діяльності АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 фактично не було можливості повідомити особисто, то ФОП ОСОБА_2 який здійснює господарську діяльність за тією самою адресою та є чоловіком позивачки було ознайомлено та надано ксерокопію направлення, про що свідчить його власноручний запис в оригіналі направлення. Крім того вказує, що отримання копії направлення із реквізитами завірення її відповідності оригіналу, який надається об`єкту контролю для ознайомлення, чинним законодавством та Порядком 823 як обов`язкова умова не визначена.

Також, під час проведення інспекційного відвідування було встановлено, що на об`єкті Позивача на час проведення інспекційного відвідування працювало 6 (шість) осіб, які підтвердили, що роботодавцем для них виступає саме Позивач, що було зафіксовано, в тому числі, засобами відео фіксації. Відтак, відповідач вважає, що Припис про усунення виявлених порушень від 29.10.2020 № ХС 17681/1818/АВ/П є таким, що винесений відповідно до вимог чинного законодавства, з використанням повноважень у порядку, у спосіб та з метою, з якою таке повноваження надано , тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив на позовну заяву від 12.01.2021 р. позивач зазначає, що отримана нею ксерокопія направлення на проведення інспекційного відвідування від 19.10.2020 р. №954 не має юридичної сили, оскільки не відповідає вимогам передбаченим Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003». Вважає, що відповідач необґрунтованими твердження відповідача що укладений договір кооперації з ТОВ «Стафф-Сервіс» носить формальний характер. Стверджує, що інспекторами, в порушення норм чинного законодавства, не повідомлено про проведення інспекційного відвідування роботодавця осіб, які перебували у закладах -ТОВ «Стафф-Сервіс».

З огляду на зазначене, вважає спірний припис неправомірним та просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 02.11.2004 за № 0001351.

Основним видом діяльності позивача є 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

19.10.2020 р. т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Херсонській області винесено наказ №715 «Про проведення інспекційного відвідування», яким відповідно до пп.3п.5 «Порядку здійснення державного контролю з додержання законодавства про працю», враховуючи окреме доручення т.в.о. Голови Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 р. №Д-330/1/3.1-20 на виконання протокольного доручення КМУ від 19.08.2020 №70 , на підставі листа Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севатополі від 15.10.2020 №8398/9/21-22-07-06-14 та доповідної записки начальника управління з питань праці Головного управління С.Марієнчук наказано провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за адресою здійснення діяльності АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

З 19.10.2020 року по 29.10.2020 року на підставі направлення від 19.10.2020 за №954 головними державними інспекторами з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин.

За наслідками проведеної перевірки 29.10.2020 року ГУ Держпраці в Херсонській області складено акт №ХС17680/1818/АВ, яким встановлено порушення ч.3 ст.24 КЗпП та Постанови КМУ №413, а саме допуск працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення власником ДФС про прийняття на роботу 6 працівників.

За результатами проведеного інспекційного відвідування 29.10.2020 р. ГУ Держпраці в Херсонській області винесено припис про усунення виявлених порушень №ХС17680/1818/АВ/П, яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано усунути такі порушення: «…Так встановлено, що 19.10.2020 р. в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою АДРЕСА_3 , працювала 1 (одна) особа ОСОБА_5 , який виконував функціональні обов`язки бармена (зіфіксовано відеозаписом), а в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » працювало 5 (п`ять) осіб, які обслуговували відвідувачів та які відмовились називати своє ім`я та прізвища. Документів щодо офіційного працевлаштування зазначених працівників ФОП ОСОБА_1 не надано…».

Не погодившись із вказаним приписом, позивач звернулася до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Правові та організаційні засади, основні принципи та порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877).

Відповідно до частини 4 статті 2 Закону № 877 заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Крім того відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 Кодексу законів про працю України державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі Положення № 96), визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, є Державна служба України з питань праці (Держпраці).

Згідно з п. 7 Положення № 96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100, територіальним органом Держпраці на території Херсонської області є Головне управління Держпраці у Херсонській області.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держпраці у Херсонській області затвердженого наказом Держпраці від 09.08.2018 року № 84 (далі - Положення № 84) Управління є територіальним органом Держпраці, що їй підпорядковується.

Згідно п.п. 1 п. 3 Положення № 84 завданням Управління є, зокрема, реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 Положення № 84 Управління на виконання покладених на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю. У відповідності до п.п. 50 цього ж пункту, Управління накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

До завдань Держпраці належить, зокрема, державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, а також зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування (п.4 Положення № 96).

Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Кабінетом Міністрів України постановою від 21.08.2019 р. № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджений «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок № 823).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку № 823 визначені підстави для здійснення інспекційних відвідувань: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: ДПС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; - фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єр-міністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Пунктом 8 Порядку №823 визначено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Відповідно до п.10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (п.11 Порядку).

За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю (п.16 Порядку №823).

Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті (п.19 Порядку №823).

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Зі змісту наказу Головного Управління Держпраці у Херсонській області «Про проведення інспекційного відвідування» від 19.10.2020 року №715, встановлено, що підставою для його прийняття зазначено п.п. 3, 5 п. 5 Порядку № 823, лист ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі від 15.10.2020 №8398/9/21-22-07-06-14 та доповідна записка начальника управління з питань праці Головного управління С.Марієнчук., якою відповідача інформовано про порушення трудових прав робітників.

Суд відмічає, що ГУДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастполі листом просила провести спільні перевірки ФОП ОСОБА_2 який здійснює господарську діяльність за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Зі змісту доповідної записки випливає, що при здійсненні доперевірчого аналізу інформації зазначено у листі інспектори встановили, щ за даною адресою здійснює діяльність і ФОП ОСОБА_1 . Тому, начальником управління з питань праці було внесено пропозицію прийняти рішення щодо проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 .

Тобто підставою для прийняття наказу зазначено п.п. 3 п. 5 Порядку № 823.

Відтак наказ на проведення інспекційного відвідування позивача прийнятий відповідачем у межах повноважень та відповідно до правових норм Порядку № 823 та Закону № 877.

Інспекторами праці проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності АДРЕСА_3 у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АДРЕСА_2 .

Інспектори праці вручили ФОП ОСОБА_2 , для передачі ФОП ОСОБА_1 , направлення на проведення інспекційного відвідування від 19.10.2020 р. №954 на якому ним зроблена відмітка «отримав для передачі керівнику, отримана ксерокопія не відповідає вимогам ДСТУ».

Суд не погоджується із твердженням позивача, що ксерокопія направлення на проведення інспекційного відвідування не є належною та не має юридичної сили, оскільки не містить відмітку про засвідчення копії документа («Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії). Варто відмітити, що уповноважена особа, якій було вручено направлення ФОП ОСОБА_2 , був ознайомлений з оригіналом направлення та мав змогу переконатися у точній відповідності копії наявному оригіналу. Про наявність розбіжностей між отриманою копією та оригіналом направлення ОСОБА_2 не зазначено під час підписання направлення. Окрім того, позивачем до позовної заяви не долучена отримана копія направлення.

Відтак посилання позивача на невручення йому направлення є безпідставним.

Також із долученого до відзиву відеодиску із записом інспекційного відвідування позивача слідує, що інспектори представились та пред`явили посвідчення особам, які були присутні під час інспекційного відвідування.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим за підстав, наведених в частині першій статті 24 КЗпП.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 24 КЗпП).

На виконання частини третьої статті 24 КЗпП Кабінет Міністрів України прийняв постанову Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу №413 від 17.06.2015 (далі Постанова №413).

За правилом, визначеним Постановою № 413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У акті інспекційного відвідування від 29.10.2020р. №ХС17680/1818/АВ у розділі ІІІ Опис виявлених порушень, зазначено «В порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпПУ та ПКМУ № 413, ФОП ОСОБА_1 , допускає працівників до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення ДФС про прийняття на роботу 6 (шістьох) працівників. Так, встановлено, що 19.10.2020 р. в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_3 » який розташований за адресою АДРЕСА_3 , працювала 1 (одна) особа ОСОБА_5 , який виконував функціональні обов`язки бармена (зафіксовано відеозаписом), а в кафе «Green House» працювало 5 (п`ять) осіб, які обслуговували відвідувачів та які відмовились називати своє ім`я та прізвища. Документів щодо офіційного працевлаштування зазначених працівників ФОП ОСОБА_6 не надано, чим порушено вимоги ч.3 ст.24 КЗпП та Потанови КМУ №413»

Разом із актом 29.10.2020 р. ГУ Держпраці у Херсонській області винесено припис про усунення порушень №ХС17680/1818/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути виявлені в ході проведення інспекційного відвідування порушення.

Надаючи оцінку спірному припису, суд зазначає наступне.

У акті інспекційного відвідування від 29.10.2020р. № ХС17680/1818/АВ у розділі ІІ Опис стану додержання вимог законодавства про працю, зазначено: «…працівник бару ОСОБА_7 , був одягнений у робочий фартух, обслуговував відвідувачів ресторану та повідомив, що він проходить стажування у ресторані «Чорный Гусь» три дні, стажування йому доручила ФОП ОСОБА_1 …»

Суд зазначає, що згідно із Законом України «Про вищу освіту», Законом України «Про освіту», Законом України «Про зайнятість населення» у більшості випадків мета стажування це набуття особою практичного досвіду виконання завдань і обов`язків на робочому місці підприємства, установи, організації до початку самостійної роботи під безпосереднім керівництвом досвідченого фахівця. Проходження стажування при прийнятті на роботу законодавчо передбачено лише для певних категорій осіб: державних службовців, майбутніх адвокатів, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів.

Якщо посада працівника не відноситься до перелічених вище категорій, то такий працівника має бути прийнятий на роботу («оформлений») за правилами КЗпП, у разі необхідності із випробувальним терміном.

Доказів того, що ОСОБА_5 є студентом вищого або учнем професійно-технічного навчального закладу суду не надано, відтак допущення його до роботи мало відбуватись виключно після укладення трудового договору.

Також, у акті перевірки зазначено, що у в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » працювало 5 (п`ять) осіб, які обслуговували відвідувачів та які відмовились називати своє ім`я та прізвища.

Позивач у відповіді на відзив стверджує, що відповідачу було достеменно відомо хто є роботодавцем вказаних в акті інспекційного відвідування осіб, проте інспекторами безпідставно не враховано договір кооперації укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Стафф-Сервіс».

У частині ІІ Опис стану додержання вимог законодавства про працю акту №ХС17680/1818/АВ контролюючий орган зазначає «…Відповідно до наданої завіреної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 копії Договору кооперації від 01.09.2020 року №б/н між ТОВ «Стафф-Сервіс» (Сторона -1) з одного боку та ФОП ОСОБА_1 код РНОКПП НОМЕР_1 (Сторона-2) з іншого боку, уклали цей договір про наступне:

1.Предмет договору.

1.1. Сторони домовились про кооперацію своєї діяльності в сфері громадського харчування та надання послуг населенню.

2. Обов`язки сторін.

2.1.3. Узгоджено використовувати приміщення, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 .

2.2. Персонал, який знаходиться на об`єктах, вказаних в пп 2.1.3. цього договору є працівниками Сторони -1. Жоден з працівників Сторони-1, не є працівником Сторони-2 й не знаходяться з останньою у цивільно-правових або трудових відносинах у зв`язку з укладенням цього Договору…».

З наданого до суду відеозапису інспекційного відвідування, судом встановлено, що під час перевірки у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , перебувало 7 осіб (1 особа за барною стійкою, 2 особи у залі та 4 особи на кухні). Однак зазначені особи відмовились називати свої прізвища та імена та надавати будь які пояснення чи коментарі.

Суд зауважує, що наявних в матеріалах справи документів не можливо встановити, що виявлені під час проведення інспекційного відвідування особи, є саме тими особами, питання працевлаштування яких визначено умовами договору кооперації від 01.09.2020 р. ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Стафф-Сервіс».

Відтак твердження позивача про відсутність необхідності оформлення трудових правовідносин із вказаними особами є необгрунтованим.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом із тим у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що спірне рішення є правомірним, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач обґрунтував та довів доказами правомірність спірного припису, разом із тим, як доводи позивача про незаконність спірного рішення були спростовані відповідачем та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Із врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у повному обсязі.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати на його користь стягненню не підлягають..

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 112040100