Справа № 480/3778/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/684
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року м. Київ № 480/3778/19

за позовомХарківського національного університету внутрішніх справ
до ОСОБА_1
простягнення витрат
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (Одержувач: Харківський національний університет внутрішніх справ, Код організації: 08571096, Банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, р/р: 5066, МФО: 820172, Код банку одержувача: 25010100, Юридична адреса: пр-т. Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080) витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 42 003 (сорок дві тисячі три) грн. 83 коп.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 р. справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.12.2019 р. справу прийнято до провадження суддею Головань О.В. та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13.01.2020 р. до суду надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2013 р. №179 о/с "По особовому складу" ОСОБА_1 прийнятий на службу до органів внутрішніх справ, йому було присвоєно перше спеціальне звання "рядовий міліції" та він був зарахований курсантом 1-го курсу до факультету з підготовки фахівців для підрозділів слідства за напрямом підготовки 6.030401 "Правознавство", термін навчання 4 роки, з 16.08.2013 р.

Підстава зарахування: договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 02.09.2013 р., укладеного між навчальним закладом, Головним управлінням МВС України у Сумській області та ОСОБА_1 .

Згідно з наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 04.08.2014 р. №371 "Про переведення курсантів 1-го курсу ФСП на наступний курс" рядового міліції ОСОБА_1 переведено на 2-й курс (загальна сума утримання 13 924, 63 грн.)

Згідно з наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 31.08.2015 р. №357 "Про переведення курсантів ФСП на наступний курс" рядового міліції ОСОБА_1 переведено на 3-й курс (загальна сума утримання 10 857, 45 грн.).

Згідно з наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 18.08.2016 р. №548 "Про переведення курсантів факультету №1 на наступний курс" рядового міліції ОСОБА_1 переведено на 2-й курс (загальна сума утримання 9 563, 16 грн.).

Згідно з наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 04.03.2017 р. №68 о/с "По особовому складу" відраховано зі складу курсантів 4-го курсу факультету №1 за спеціальністю "Правознавство" з 04.03.2017 р. та направлено до ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , сума витрат, пов`язаних з його утриманням, складає 42 003, 83 грн.

Згідно з наказом Головного управління НПУ в Сумській області від 08.08.2019 р. №290 о/с "Про особовий склад" відповідно до п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

08.08.2019 р. ОСОБА_1 отримано повідомлено про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

Згідно з довідкою-розрахунком від 27.02.2017 р. №4/83д загальна сума витрат складає 42 003, 83 грн.

Позивач - Харківський національний університет внутрішніх справ - вважає, що після закінчення навчального закладу ОСОБА_1 не виконав вимоги, визначені пунктом 2.3.5 пункту 3 розділу 2 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 02.09.2013 р., що спричинило настання наслідків у вигляді необхідності відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, згідно з підпунктом 2.3.6 пункту 3 розділу 2 цього договору.

Відповідач - ОСОБА_1 - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що обов`язковість відпрацювання або відшкодування вартості навчання випускником порушує конституційне право громадянина на працю, що вільно ним обирається або на яку він погоджується (ст. 43 Конституції України) та право на безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах (ст. 53 Конституції України), ст. 1 Міжнародної конвенції "Про скасування примусової праці" №105.

З врахуванням факту звільнення зі служби в органах внутрішніх справ ще 06.11.2015 р. у зв`язку з переходом на іншу роботу, а не за власним бажанням, відсутні підстави для стягнення витрат на навчання.

Також відповідач посилається на факт знаходження Головного управління МВС України в Сумській області як замовника навчання у стані припинення, а також втрату чинності Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990 р., на підставі якого проходило навчання.

Між позивачем та навчальним закладом не укладався контракт на здобуття освіти як це передбачено ст. 74 чинного Закону України "Про Національну поліцію".

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

З врахуванням правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 р. у справі №804/285/16, спір є публічно-правовим і підлягає розгляду адміністративним судом.

За змістом ст. 9 Закону України від 20.12.1990 р. № 565-XII "Про міліцію", чинного на час виникнення спірних відносин, на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 565-XII працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Відповідно до ст. 18 Закону № 565-XII підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України №313 від 01.03.2007 р. затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, п.1,2 якого визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, в тому числі, відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно з п. 3,6 Порядку №313 витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України, та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється в судовому порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що між Харківським національним університетом внутрішніх справ (виконавець), Головним управлінням МВС України в Сумській області (замовник) та ОСОБА_1 (особа) 02.09.2013 р. укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр" за напрямом "правознавство" рядового міліції ОСОБА_1 .

Вказаний договір також підписано особисто ОСОБА_1 , а також він містить згоду на його укладення матері ОСОБА_1 .

Пунктом 2.3.5, 2.3.6 передбачено, що після закінчення навчання особа зобов`язана прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років.

У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього Договору, особа зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Згідно з довідкою-розрахунком від 27.02.2017 р. №4/83д загальна сума витрат на навчання ОСОБА_1 складає 42 003, 83 грн.

Згідно з наказом Головного управління НПУ в Сумській області від 08.08.2019 р. №290 о/с "Про особовий склад" відповідно до п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції; тоді як його відраховано зі складу курсантів 4-го курсу наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 04.03.2017 р. №68 о/с "По особовому складу".

Тобто, ОСОБА_1 звільнився за власним бажанням, при цьому не відпрацював 3 роки, як це визначено умовами договору від 02.09.2013 р. та має обов`язок відшкодувати витрати на його навчання у визначеній сумі 42 003, 83 грн.

Щодо наведених у відзиві заперечень суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3-4 ст. 7 КАС України суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Відповідач посилається на неконституційність положень законодавства про обов`язковість відпрацювання або відшкодування вартості навчання випускником порушує конституційне право громадянина на працю, що вільно ним обирається або на яку він погоджується (ст. 43 Конституції України) та право на безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах (ст. 53 Конституції України).

В свою чергу, у суду відсутні підстави для висновку про невідповідність положень ст. 18 Закону № 565-XII та Порядку №313 ст. 43, 53 Конституції України і їх незастосування до правовідносин сторін.

Обов`язок відшкодування витрат за перебування на безоплатній формі навчання очевидно не є формою примусової праці, оскільки отримання освіти на таких умовах є добровільним вибором особи, а наступна робота за отриманим фахом є оплатною.

Закон № 565-XII та Порядок №313 були чинними станом на час укладення договору від 02.09.2013 р., і факт набуття чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIII, а також реформа органів внутрішніх справ з ліквідацією Головного управління МВС України у Сумській області (замовника навчання позивача) та утворенням Головного управління НПУ України у Сумській області жодним чином не впливають на факт наявності зобов`язань за договором від 02.09.2013 р.

Зокрема, Закон № 580-VIII таких наслідків не передбачає.

Головне управління МВС України у Сумській області є юридичною особою публічного права, і його ліквідація як юридичної особи не тягне наслідком припинення відповідних функцій держави у правоохоронній сфері, а також зобов`язань іншого характеру, що мали місце перед вказаною установою.

Щодо посилання відповідача на факт звільнення зі служби в органах внутрішніх справ ще 06.11.2015 р. у зв`язку з переходом на іншу роботу, а не за власним бажанням, то вказане твердження спростосується наданими позивачем доказами, зокрема, копіями наказів Харківського національного університету внутрішніх справ від 04.03.2017 р. №68 о/с "По особовому складу", наказу Головного управління НПУ в Сумській області від 08.08.2019 р. №290 о/с "Про особовий склад".

Крім того, згідно з відомостями трудової книжки відповідача до неї внесено запис про звільнення 08.08.2019 р. зі служби в НПУ саме на підставі останнього наказу.

Згідно зі змістом договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 02.09.2013 р., він укладений між навчальним закладом, Головним управлінням МВС України у Сумській області та ОСОБА_1 , тобто, відповідач є стороною договору і брав на себе відповідні зобов`язання.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (Одержувач: Харківський національний університет внутрішніх справ, Код організації: 08571096, Банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, р/р: 5066, МФО: 820172, Код банку одержувача: 25010100, Юридична адреса: пр-т. Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080) витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 42 003 (сорок дві тисячі три) грн. 83 коп.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 18.01.2021 р.