Справа № 160/14078/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови,
30.10.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 13.10.2020 року № 93 про накладення штрафу передбаченого пунктом першим частиною першою ст. 65 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", винесену Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з прийнятою постановою з огляду на наступне. ТОВ «ОМЕГА» в усій мережі супермаркетів «Varus» перед безпосереднім входом до торгового приміщення розміщено санітайзери (антисептики для обробки рук та предметів, а також одноразові печатки, працівників торгового залу забезпечено засобами індивідуального захисту, проводиться постійний температурний скринінг тощо. Безпосередньо перед входом на вхідних дверях розміщені інформаційні листівки, що рекомендовані МОЗ, з закликами дотримуватися дистанції, обробляти руки антисептиками, носити маски, тощо. З періодичною частотою в мережі супермаркетів лунає оголошення із закликом до покупців виконувати постанови та рекомендації, направлені на не розповсюдження коронавірусної інфекції. Жодним Законом України на мережеві магазини не покладався обов`язок шляхом примусу чи в іншій спосіб змушувати клієнтів здійснювати вхідний санітарний контроль, посилання відповідача в цій частині є необґрунтованими та протиправними. Також незрозуміло про який саме обов`язок йдеться мова щодо «кількості відвідувачів у зоні овочів 10 кв.м на одну особу», якщо до 22.05.2020 року був обов`язок щодо забезпечення перебування у торговому приміщенні загальної кількості осіб з розрахунку одна особа на 10 кв.м та дотримання дистанції між ними в 1,5 м. Позивач зазначає, що жодним законодавчим актом не передбачено, що ТОВ «ОМЕГА» чи інший мережевик має право не допускати особу, яка не скористалась антисептиком чи одноразовими рукавичками, до придбання товарів. ТОВ «ОМЕГА» організувало наявність антисептиків та одноразових рукавичок безкоштовно в магазині, проте, позивач не може змушувати людей ними користуватися. Цей обов`язок є індивідуалізованим та покладається на самих клієнтів. Жодним нормативним актом не заборонено обирати овочі та фрукти шляхом самообслуговування, у зв`язку з чим такі твердження відповідача є необґрунтованими. На думку позивача, не існує доказів того, що віруси, що спричиняють респіраторні захворювання передаються через їжу або харчову упаковку. Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
29.12.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що в умовах надзвичайної ситуації, пов`язаної з епідеміологічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб, на заклади (магазини) продовольчої торгівлі (у т. ч. автозаправних комплексах та станціях, які здійснюють реалізацію продовольчих товарів) закріплено обов`язок забезпечити дотримання вимог, що зазначені у Вимогах щодо якості реалізації продуктів харчування у закладах (магазинах) продовольчої торгівлі (у т. ч. автозаправних комплексах та станціях, які здійснюють реалізацію продовольчих товарів), затверджених Розпорядженням керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації) від 23.05.2020 року №47.Вимогами від 23.05.2020 року №47, чітко встановлено «Вимоги щодо персоналу, вимоги щодо відвідувачів, вимоги щодо дезінфекції, вхідний санітарний контроль, які зобов`язані дотримуватися та виконувати суб`єкти господарювання. Пунктом 24 Вимог від 23.05.2020 року №47 встановлено забезпечити допуск відвідувачів до торгівельного приміщення з розрахунку 1 особа на 10 кв.м та заходи щодо дотримання ними санітарних, нормане допускати до торгівельних приміщень осіб без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно. Згідно з пунктом 40 Вимог «Вхідний санітарний контроль», - забезпечити вхідний санітарний контроль, не допускати до торгових залів більше ніж 1 особу на 10 кв.м та осіб без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно. Позивач своїми твердженнями у позовній заяві лише підтверджує, що ним не забезпечується дотримання вимог щодо якості реалізації продуктів харчування у закладах (магазинах) продовольчої торгівлі (у т.ч. автозаправних комплексах та станціях, які здійснюють реалізацію продовольчих товарів), затверджених Розпорядженням керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.05.2020 року № 47.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Посадовими особами Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві у період з 01.06.2020 року по 02.06.2020 року проведено позапланову перевірку магазину «Варус» (ТОВ «Омега»).
За результатами перевірки складено акт проведення позапланового заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин №2538-2 від 02.06.2020 року.
Відповідно до акту перевіркою встановлено порушення ч. ч. 1, 2 ст. 37, п. п. 2, 3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги щодо безпечності та якості харчових продуктів», а саме: вимоги до обігу об`єктів санітарних заходів не дотримуються. Первинна продукція, харчові продукти не захищено від будь-якого забруднення на стадії обігу. Порушено вимоги щодо якості реалізації продуктів харчування у закладах (магазинах) продовольчої торгівлі в умовах карантину: не забезпечено проведення вхідного санітарного контролю відвідувачів, кількість відвідувачів в зоні реалізації овочів та фруктів перевищує розрахункову. У зону реалізації овочів та фруктів допускаються відвідувачі, які не оброблюють руки антисептиком та при цьому не використовують одноразові рукавички. У подальшому такі відвідувачі вибирають овочі та фрукти без рукавичок шляхом самообслуговування.
13.10.2020 року відбувся розгляд справи та встановлено порушення позивачем встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини або тварини, а саме: вимоги до об`єктів санітарних заходів не дотримуються. Первинна продукція, харчові продукти не захищенні від будь-якого забруднення на всіх стадіях обігу, а саме порушено вимоги щодо реалізації продуктів харчування у закладах (магазинах) продовольчої торгівлі в умовах карантину: не забезпечено проведення вхідного санітарного контролю відвідувачів. Кількість відвідувачів в зоні реалізації овочів та фруктів перевищує таку, яка має становити одна особа на 10 кв.м, що є порушенням частин 1, 2 статті 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», про що зазначено в акті перевірки в пункті 1.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї врегульовані Законом України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів».
Відповідно до пункту 80 частини першої статті 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» санітарний або фітосанітарний захід - будь-який захід, що проводиться з метою:
захисту життя або здоров`я тварин чи рослин від ризиків, що виникають внаслідок проникнення, укорінення чи поширення шкідливих організмів, хвороб, організмів, які є носіями хвороб, а також хвороботворних організмів;
захисту життя або здоров`я людей та/або тварин від ризиків, що виникають від добавок, забруднюючих речовин, токсинів або хвороботворних організмів, які містяться у харчових продуктах або кормах;
захисту життя або здоров`я людини від ризиків, що виникають внаслідок хвороб, які переносяться тваринами, рослинами або продукцією, що виробляється з них, або внаслідок проникнення, укорінення чи поширення шкідливих організмів;
уникнення або обмеження іншої шкоди, що заподіюється внаслідок проникнення, укорінення чи поширення шкідливих організмів.
Санітарні або фітосанітарні заходи, зокрема, включають усі нормативно-правові акти, які стосуються питань забезпечення безпечності харчових продуктів, здоров`я тварин і карантину рослин; виробничі процеси та способи виробництва; процедури випробувань, інспекції та ухвалення; карантинні режими, включаючи відповідні вимоги щодо перевезення тварин чи рослин або щодо матеріалів, необхідних для їх виживання під час перевезення; положення щодо відповідних статистичних методів, процедур відбору зразків та методів аналізу ризику; вимоги щодо пакування та маркування, які безпосередньо стосуються безпечності харчових продуктів.
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» забороняється:
1) обіг харчових продуктів на потужностях, що не відповідають вимогам санітарних заходів;
2) продаж харчових продуктів власного домашнього виробництва не на агропродовольчих ринках;
3) обіг неперероблених туш парнокопитних та/або однокопитних тварин, на яких безпосередньо або на упаковці відсутня позначка придатності;
4) обіг харчових продуктів, вироблених на потужностях, щодо яких не отримано експлуатаційного дозволу, передбаченого цим Законом, або дія якого тимчасово припинена;
5) обіг харчових продуктів, вироблених на потужностях, повідомлення про реєстрацію яких не було зроблено оператором ринку до вимог цього Закону;
6) обіг харчових продуктів, які містять генетично модифіковані організми або отримані з їх використанням, до проведення їх державної реєстрації;
7) обіг неперероблених харчових продуктів із свинини для споживання людиною без відповідних ветеринарних документів у разі підтвердження спалаху хвороб, що є небезпечними для здоров`я людей або тварин, за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.
Відповідно до частини 2 статті 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» забороняється також обіг об`єктів санітарних заходів, якщо ці об`єкти: 1) небезпечні; 2) непридатні до споживання; 3) неправильно марковані; 4) незареєстровані відповідно до вимог цього Закону; 5) ввезені (переслані) на територію України контрабандно.
Пунктами 2, 3 частини 1 статті 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» первинна продукція та всі інгредієнти, які зберігаються на потужностях, утримуються в умовах, що запобігають їх псуванню та забезпечують захист від забруднення; харчові продукти повинні бути захищеними від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу.
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 "Про затвердження положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів" функції і повноваження Державної ветеринарної і фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів, Державної санітарно-епідеміологічної служби (крім функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження)) припиняються після створення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
06.04.2016 року Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, приступила до виконання функцій з реалізації державної політики у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів відповідно до розпорядження №260-Р КМУ "Питання державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів".
Територіальним органом з реалізації державної політики у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів на території м. Києва є Головне управління Держпродспоживслужби м. Києва.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві від 12.04.2017 року Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів, серед іншого:
- забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю), державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, за охороною І території України від занесення збудників особливо небезпечних хвороб, включених до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - МВБ), з територій інших держав або карантинних зон;
- здійснює державний нагляд (контроль) за:
дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, у тому числі під час ввезення (пересилання) на митну територію України;
іншими об`єктами санітарних заходів, що пов`язані з продуктами тваринного походження, репродуктивним матеріалом, племінною справою у тваринництві, біологічними продуктами, патологічним матеріалом, ветеринарними препаратами, субстанціями, кормовими добавками, преміксами та кормами, засобами ветеринарної медицини, засобами догляду за тваринами та супутніми об`єктами, штамами мікроорганізмів, а також потужностями, що використовуються для їх виробництва, переробки, зберігання та обігу, в тому числі під час ввезення (пересилання) на митну територію України;
діяльністю суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, перевезення, зберігання, реалізацію органічної продукції (сировини);
організовує захист населення від хвороб, спільних для тварин і людей;
аналізує причини й умови виникнення та поширення хвороб тварин, організовує заходи щодо локалізації та ліквідації спалаху заразних хвороб, спільних для тварин і людей, готує пропозиції та рекомендації щодо профілактики, ліквідації та боротьби з такими хворобами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року) з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин.
Відповідно до пункту 42 Розпорядження №47 встановлені вимоги щодо вхідного санітарного контролю, а саме зазначено про необхідність забезпечити вхідний санітарний контроль, не допускати до торгових залів більше ніж 1 особу на 5 кв. м та осіб без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.
Пунктом 43 Розпорядження №47 встановлено, що вхідний санітарний контроль відповідно до закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" є елементом протиепідемічних заходів та відноситься до медико-санітарних заходів, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Вхідний санітарний контроль являє собою контроль за станом здоров`я осіб з метою виявлення ризиків передачі захворювання в організованих колективах (трудові колективи підприємств, установ, та організацій) та в місцях великого скупчення людей (розважальні заклади, заклади торгівлі тощо).
Згідно з пунктом 44 Розпорядження №47 забезпечення вхідного санітарного контролю здійснюється шляхом:
- візуального огляду (загальний стан, ознаки лихоманки, наявність ознак гострого респіраторного захворювання - кашель, чхання, нежить);
- у разі візуальних ознак гострого респіраторного захворювання - проведення температурного скринінгу (вимірювання температури тіла безконтактним термометром, при наявності).
Пунктом 28 Розпорядження №47 (в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки) встановлено обов`язок забезпечити допуск відвідувачів до торгівельного приміщення (на територію агропродовольчого ринку, до закладу громадського харчування) із розрахунку 1 особа на 10 кв.м та заходи щодо дотримання ними санітарних норм, не допускати до торгівельних приміщень (на територію агропродовольчого ринку, до закладу громадського харчування) осіб без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.
Оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф за недотримання вимог до обігу об`єктів санітарних заходів: первинна продукція, харчові продукти не захищено від будь-якого забруднення на стадії обігу; порушено вимоги щодо якості реалізації продуктів харчування у закладах (магазинах) продовольчої торгівлі в умовах карантину: не забезпечено проведення вхідного санітарного контролю відвідувачів, кількість відвідувачів в зоні реалізації овочів та фруктів перевищує розрахункову; в зону реалізації овочів та фруктів допускаються відвідувачі, які не оброблюють руки антисептиком та при цьому не використовують одноразові рукавички; в подальшому такі відвідувачі вибирають овочі та фрукти без рукавичок шляхом самообслуговування.
У акті перевірки №2538-2 від 02.06.2020 року зазначено, що процес проведення заходу фіксувався посадовою особою компетентного органу засобами відеотехніки.
Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження встановлених порушень, таких як: показання свідків, фото або відео матеріали, з яких можливо встановити та підтвердити наявність факту допущення позивачем порушень, про які зазначено в акті перевірки №2538-2 від 02.06.2020 року.
Акт перевірки №2538-2 від 02.06.2020 року не є безумовним доказом підтвердження встановлених порушень, а є лише частиною доказової бази та матеріалів, які враховуються для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності.
Факти порушень, наведені в акті перевірки №2538-2 від 02.06.2020 року, мають бути підтверджені належними засобами доказування.
Таким чином, факт допущення позивачем порушень, викладених в акті перевірки №2538-2 від 02.06.2020 року, відповідач не довів.
Більше того, позивач у позовній заяві зазначає, що ТОВ «ОМЕГА» в усій мережі супермаркетів «Varus» безпосередньо перед входом до торгового приміщення розміщено санітайзери (антисептики для обробки рук та предметів, а також одноразові печатки, працівників торгового залу забезпечено засобами індивідуального захисту, проводиться постійний температурний скринінг тощо. Також безпосередньо перед входом на вхідних дверях розміщені інформаційні листівки, що рекомендовані МОЗ, з закликами дотримуватися дистанції, обробляти руки антисептиками, носити маски, тощо. З періодичною частотою в мережі супермаркетів лунає оголошення із закликом до покупців виконувати постанови та рекомендації, направлені на не розповсюдження коронавірусної інфекції.
Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції постанови КМУ від 29.03.2020 № 241), установити, що особи, які мали контакт з хворим на гостру респіраторну хворобу CОVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, або хворіють на зазначену хворобу та не потребують госпіталізації, є особами, що потребують самоізоляції. Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають, відвідування громадських місць. Дозволяється відвідування у невідкладних випадках місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, виробами медичного призначення та закладів охорони здоров`я за умови використання засобів індивідуального захисту та дотримання відстані не менш як 1,5 метри.
Аналогічні положення було закріплено в абзаці 2 пункту 17 Порядку здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392.
З викладеного слідує, що особа, хвора на CОVID-19, має право відвідувати магазин, однак, з покладенням на неї індивідуального зобов`язання щодо дистанціювання та використання засобів індивідуального захисту.
Належних доказів допуску до приміщення магазину під час перевірки осіб, кількість яких більша ніж із розрахунку 1 особа на 10 кв.м, суду не надано, відтак, відсутні підстави для беззаперечного висновку про порушення позивачем норм Розпорядження №47.
Таким чином, судом не встановлено недотримання позивачем вимог Розпорядження №47 та порушення ним частин 1, 2 статті 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів».
Крім того, судом встановлено, що оскаржувана постанова №93 від 13.10.2020 року прийнята відповідачем на підставі акту перевірки №2538-2 від 02.06.2020 року, протоколу №60 за порушення ч. ч. 1, 2 ст. 37, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги щодо безпечності та якості харчових продуктів».
30.11.2020 року представником позивача надано суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови від 19.11.2020 року №102 про накладення штрафу, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин».
З аналізу вказаної постанови встановлено, що вона прийнята на підставі акту перевірки №2538-2 від 02.06.2020 року, протоколу №60 за порушення ч. ч. 1, 2 ст. 37, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги щодо безпечності та якості харчових продуктів».
Таким чином, має місце подвійне накладення штрафу, та як наслідок, подвійне притягнення позивача до відповідальності за одне й те саме порушення, що є неприпустимим.
З огляду на викладене, суд робить висновок про недоведеність відповідачем допущення порушень законодавства позивачем, а також про порушення процедури притягнення позивача до відповідальності, відтак, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною та скасувати постанову № 93 від 13.10.2020 року про накладення штрафу, передбаченого пунктом першим частиною першою статті 65 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", винесену Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський