Справа № 420/13189/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат - ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа № 420/13189/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни про визнання протиправними та скасування постанов.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року прийнятим в письмовому провадженні позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни про визнання протиправними та скасування постанов було задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни від 24.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 63122014, визнано протиправною та скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни від 27.10.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 63122014, стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 грн.

18.12.2020 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл судових витрат - ухвалення додаткового рішення. У вказаній заяві представник ОСОБА_1 просить суд: ухвалити додатку постанову, якою вирішити питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу; стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн.

В обґрунтування поданої заяви представник ОСОБА_1 зазначив, що 16.12.2020 р. до суду була подана заява адвоката Бєлова О.О., якою було повідомлено суд про те, що докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані у повному обсязі після ухвалення та отримання рішення суду у справі № 420/13189/20. Рішення у справі 420/13189/20 було прийнято в порядку письмового провадження 16.12.2020 р. копію якого представник позивача - адвокат Бєлов О.О. отримав електронною поштою 17.12.2020 р., таким чином виходячи з положень ч.7 ст.139 КАС України кінцевим строком для подання доказів є 21.12.2020 р. Розмір гонорару для ОСОБА_1 у сумі 4500 грн. відповідає мінімальній вартості послуги (фіксована ставка) встановлена підрозділом «Справи по КАСУ» розділу II прейскуранту «Ставок гонорару адвоката Белова Олега Олеговича на 2020 рік».

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з знаходженням головуючого судді Кравченка М.М. у відпустці з 21.12.2020 року по 11.01.2021 року, заява розглядається 14.01.2021 року.

Суд, розглянувши заяву про розподіл судових витрат - ухвалення додаткового рішення, прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступні обставини.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року було вирішено здійснювати розгляд справи № 420/13189/20 за правилами спрощеного позовного провадження у передбачені ст.287 КАС України строки.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З урахуванням зазначеного, дана справа віднесена до категорії справ визначених ст.287 КАС України та згідно з ч.4 ст.287 КАС України підлягала вирішенню судом протягом десяти днів після відкриття провадження.

Як вже було зазначено вище, рішення у справі № 420/13189/20 було ухвалене Одеським окружним адміністративним судом 16.12.2020 року, тобто з дотриманням строків, визначених ч.4 ст.287 КАС України.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями ч.3 ст.143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

При цьому, суд враховує, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Суд встановив, що 16.12.2020 року представник позивача подав до суду заяву, в якій в порядку ч.7 ст.139 КАС України повідомив, що протягом п`яти днів після ухвалення та отримання рішення суду у справі будуть надані докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, у вказаній заяві представник позивача не зазначив жодних причин, які зумовили неможливість подання таких доказів до закінчення розгляду справи по суті.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн. представник позивача надав до суду наступні документи: копію договору про надання правової допомоги № 035/11 від 03.11.2020 р.; копію ставок гонорару адвоката на 2020 р.; копію замовлення № 1 від 03.11.2020 р. (додаток № 1 до договору № 035/11); копію рахунку № 39 від 15.12.2020 р.; копію квитанції № 39 до прибуткового касового ордеру від 15.12.2020 р.; копію акту виконаних робіт № 1 від 17.12.2020 р. до договору № 035/11; детальний опис робіт (наданих послуг) - додаток до акту та договору; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5189 від 26.09.18 р., ордер адвоката.

Відповідно до рахунку за договором про надання правової допомоги та детального опису робіт про надані адвокатом послуги, їх обсяг та витрачений час: підготовка та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. щодо відкритого ВП № 63122014 та витребування копій матеріалів ВП задля захисту прав боржника (позивача) у суді, аркуш А4, кількість 2, сума 600,00 грн.; підготовка та складення для ОСОБА_1 адміністративного позову до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. про визнання протиправними та скасування постанов, підписання та подання до Одеського окружного адміністративного суду, позов, кількість 1, сума 2700,00 грн.; підготовка та складання для ОСОБА_1 письмової відповіді на відзив приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В., поданого на адміністративний позов у справі № 420/13189/20, підписання та подання до Одеського окружного адміністративного суду, аркуш А4, кількість 4, сума 1200,00 грн.; всього 4500,00 грн.

З урахуванням зазначеного, послуги з підготовки та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. щодо відкритого ВП № 63122014 на суму 600,00 грн. були здійснені адвокатом до подачі позовної заяви до суду.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

З урахуванням зазначеного, оскільки справа № 420/13189/20 віднесена до категорії справ визначених ст.287 КАС України, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу за складення та подання до суду адвокатом відповіді на відзив.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Таким чином, на думку суду, при наданні адвокатом правничої допомоги позивачу на суму 4500,00 грн. не було належним чином враховано витрачений час на вчинення дій та їх обсяг, що пов`язані з розглядом справи.

З поданих до суду документів не вбачається зв`язок понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн. з розглядом справи № 420/13189/20, їх обґрунтованості та пропорційності.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим поданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги позивачу, яка пов`язана з розглядом справи № 420/13189/20.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 4500,00 грн. є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору та складності справи.

Тобто, відсутні підстави для стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для прийняття додаткового рішення про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни на користь ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243, 248, 252, 269, 287 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко