Справа № 480/4717/20
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
31 грудня 2020 року Справа № 480/4717/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Воловика С.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми клопотання Східного територіального управління Національної гвардії України (в/ч 2240) про залишення позовної заяви без розгляду по справі №480/4717/20 за позовом ОСОБА_1 до Східного територіального управління Національної гвардії України (в/ч 2240) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Східного територіального управління Національної гвардії України (в/ч 2240), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Східного територіального управління Національної гвардії України (в/ч 2240) щодо непроведення повного розрахунку при звільненні майора запасу ОСОБА_1 ;
- стягнути зі Східного територіального управління Національної гвардії України (в/ч 2240) на користь ОСОБА_1 255 659,94 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.01.2019 по 10.02.2020.
Східне територіальне управління Національної гвардії України (в/ч 2240) з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву, крім іншого, зазначило, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 по справі №480/3917/19, грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій нарахована та виплачена позивачу 10.02.2020, тоді як останній звернувся до суду з позовом лише 28.07.2020, тобто з порушенням тримісячного строку звернення до суду, встановленою частиною першою статті 233 КЗпП України.
Враховуючи наведені обставини, Східне територіальне управління Національної гвардії України (в/ч 2240) просить позовну заяву залишити без розгляду.
Позивач, у відповіді на відзив, проти заявленого клопотання заперечував та просив відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що на момент подання адміністративного позову (28.07.2020) на території України діяв карантин, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» за змінами, внесеними Постановою KM України від 17.06.2020 №500.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.
Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні.
Зокрема, згідно приписів вказаної норми в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Отже стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).
Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 КЗпП України роз`яснив, що для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
У цьому рішенні Конституційний Суд України також зазначив, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.
Отже, для встановлення початку перебігу тримісячного строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, Східне територіальне управління Національної гвардії України (в/ч 2240), на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 по справі №480/3917/19, здійснило нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій 10.02.2020, однак, з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу останній звернувся 28.07.2020 року, тобто з пропуском строків, встановлених чинним законодавством.
Однак, з 12.03.2020 в Україні введений карантин через спалах у світі короновірусу. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №239 карантин продовжено до 24 квітня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №291 - до 11 травня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04 травня 2020 року - до 22 травня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392- до 22 червня 2020 року, а постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №500 - до 31 липня 2020 року, постановами КМУ № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020 режим карантину продовжено з 01.08.2020 до 31.10.2020 на території, зокрема, Сумської області, а постановою КМУ від 13.10.2020 № 956 продовжено карантин до 31 грудня 2020 року.
Оскільки закінчення строку звернення до суду з позовом припало на час дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу поважними.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання Східного територіального управління Національної гвардії України (в/ч 2240) про залишення позовної заяви без розгляду.
Керуючись ст.ст. 248, 122,123, 294 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Східного територіального управління Національної гвардії України (в/ч 2240) про залишення позовної заяви без розгляду по справі №480/4717/20 за позовом ОСОБА_1 до Східного територіального управління Національної гвардії України (в/ч 2240) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя С.В. Воловик