Справа № 160/4071/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/4071/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву Верби Андрія Петровича представника третьої особи ОСОБА_3 про прийняття додаткового рішення в адміністративній справі №160/4071/20 за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

28 грудня 2020 року від Верби Андрія Петровича представника третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №160/4071/20 про розподіл судових витрат.

Заява обґрунтована тим, що при прийнятті рішення суд апеляційної інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат приватного виконавця Приходько А.А. на сплату судового збору при поданні касаційної скарги, третьої особи ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу та поштових витрат. У зв`язку з зазначеним, заявник просить суд прийняти додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою стягнути за рахунок позивача на користь приватного виконавця Приходько А.А. суму сплаченого судового збору у розмірі 1681.60 грн., на користь третьої особи ОСОБА_3 судові витрати з оплати професійної правничої допомоги у розмірі 7000 грн., поштові витрати.

Розглянувши зазначену заяву суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 квітня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: скасувати постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни від 06 квітня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року скасовано. Провадження у справі закрито.

Третьою особою та відповідачем було оскаржено постанову суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 29.10.2020 року касаційну скаргу Приватного виконавця Приходько А.А. та ОСОБА_3 задоволено. Скасовано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.07.2020 року. Справу №160/4071/20 направлено до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Під час нового розгляду справи Третім апеляційним адміністративним судом постановою від 22.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Також, за наслідками розгляду справи апеляційним судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи заяву про прийняття додаткового рішення суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. (ч. 1 ст. 252 КАС України).

Порядок розподілу судових витрат визначено ст. 139 КАС України. Приписами зазначеної статті не передбачено порядку стягнення з позивача - фізичної особи на користь відповідача - суб`єкта владних повноважень судових витрат, понесених останнім при розгляді справи, зокрема й у випадку відмови в задоволенні позовних вимог.

З системного аналізу зазначеної норми також видно, що в будь-якому випадку на користь суб`єкта владних повноважень за рахунок позивача не можуть стягуватись витрати на правничу допомогу адвокату та витрати на сплату судового збору. Лише у визначених законом випадках (при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень (ч. 2 ст. 139 КАС України)) за рахунок позивача допускається стягнення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведення експертиз.

Аналогічні висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 20 вересня 2019 року у справі №К/9901/13786/18, від 24.10.2019 року в справі № К/9901/28275/19.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для прийняття додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1681.60 грн. та витрат на поштові відправлення на користь приватного виконавця Приходько А.А., який є суб`єктом владних повноважень - відсутні.

Вирішуючи питання стосовно стягнення з позивача на користь третьої особи витрат на професійну правничу допомогу, поштових витрат суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із частиною 11 статті 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 травня 2019 року в справі № 821/410/17.

Як видно з матеріалів справи третя особа - ОСОБА_3 не заявляв самостійних вимог на предмет спору, виступав на боці відповідача - суб`єкта владних повноважень, заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 ..

Таким чином, право на відшкодування витрат, понесених Третьою особою ОСОБА_3 реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для відповідача - суб`єкта владних повноважень.

При цьому, як вже зазначалось правилами розподілу судових витрат, визначеними ст. 139 КАС України, не передбачено можливості відшкодування суб`єкту владних повноважень (третій особі, що виступає на його стороні) витрат на правничу допомогу та витрат зі сплати судового збору при відмові в задоволенні позовних вимог за позовом до суб`єкта владних повноважень.

Відтак, в даному випадку підстави для розподілу судових витрат на користь третьої особи за рахунок позивача - відсутні.

Більш того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що представником третьої особи також було заявлено вимогу про відшкодування витрат на поштові відправлення, при цьому матеріали справи не містять ні доказів понесення третьою особою таких витрат ні розрахунку їх розміру, вказане також свідчить про відсутність підстав для стягнення таких витрат з позивача.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви Верби А.П. представника третьої особи про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат шляхом стягнення з позивача на користь третьої особи ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу, поштових витрат - відсутні.

Керуючись ст. 252 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Верби Андрія Петровича представника третьої особи ОСОБА_3 про прийняття додаткового рішення в адміністративній справі №160/4071/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Ухвалу в повному обсязі складено 13.01.2021 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш