Справа № 300/3231/20
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"14" січня 2021 р. справа № 300/3231/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 10.11.2020 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними щодо невиплати середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 28.09.2018 по 30.06.2020 та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 28.09.2018 по 30.06.2020 в розмірі 184733,04 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
За приписами пункту 3 частини 1, частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після відкриття провадження у адміністративній справі вправі встановлювати (перевіряти) відповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.
Предметом даного адміністративного спору є стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.
Суд зазначає, що підстави виникнення, проходження і припинення служби визначені не трудовим, а спеціальним законодавством, за приписами якого повинні розглядатися спори з участю публічних службовців. У разі відсутності відповідних положень у конституційному або адміністративному законодавстві суд може додатково застосувати трудове законодавство, якщо така можливість передбачена у спеціальному законі.
У разі, коли така можливість застосування трудового права у спеціальному законі не передбачена, то за правилами частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує закон, який регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), навівши у рішенні відповідні доводи.
Оскільки нормами спеціальних законів, які стосуються проходження військової служби, не врегульовані питання строків при розрахунку, відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, суд згідно з положеннями статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України застосовує до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю України.
Відповідно до частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
За частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
За правилами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У Рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 4-рп/2012.Конституційний Суд України роз`яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що для середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені застосовуються положення статті 233 Кодексу законів про працю України, а невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням та для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Суд зазначає, що предметом позову в даній справі є визнання дій відповідача протиправними щодо невиплати позивачу середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок з виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 28.09.2018 по 30.06.2020 та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок з виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 28.09.2018 по 30.06.2020.
Відповідно до матеріалів справи позивача звільнено зі служби 28.09.2018, а 30.06.2020 виплачено індексацію грошового забезпечення, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача ПАТ "ПриватБанк", розрахунково-платіжною відомістю №85 від 26.06.2020 (а.с.9, 20).
Отже, перебіг строку звернення до суду почався 30.06.2020.
З даним позовом позивач звернувся до суду 10.11.2020.
Щодо доводів позивача про те, що позивач не міг дізнатися про порушення своїх прав, оскільки в призначенні платежу не було вказано реквізитів рішення, на виконання якого були здійснені виплати, суд зазначає, що вказані позивачем обставини спростовуються наявними в матеріалах справи копіями: заяви позивача від 28.05.2020 про перерахунок коштів на виконання рішення суду від 15.04.2020 в справі №300/96/20, виписки з банківського рахунку позивача ПАТ "ПриватБанк" та розрахунково-платіжної відомості №85 від 26.06.2020 (а.с.9, 20, 37).
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Однак, вищевказані доводи позивача не містять обґрунтувань з зазначенням об`єктивних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з труднощами, що заважали звернутись до суду у межах встановленого строку.
Таким чином, позивач пропустив тримісячний строк, встановлений для звернення до суду з даним позовом та позивачем не доведено наявності обставин, які створили об`єктивні перешкоди для своєчасного звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Згідно частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Проте, позивач не додав до позову відповідної заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для поновлення такого строку разом з доказами поважності причин його пропуску.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вказану позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За приписами частини 13 статті 171 КАС України суддя, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
У зв`язку із викладеним, відповідно до частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні у справі №300/3231/20 - залишити без руху.
Надати позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків, шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для поновлення такого строку разом з доказами поважності причин його пропуску.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде залишена без розгляду.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Григорук О.Б.