Справа № 817/276/16
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2021 року м. Рівне №817/276/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення, -
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі по тексту відповідач 1), Головного управління ДФС у Рівненській області (далі по тексту відповідач 2), у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення форми С № від 27.10.2015;

- податкове повідомлення-рішення форми Р № від 12.02.2016;

- рішення про застосування фінансових санкцій № від 21.01.2016;

- рішення Головного управління ДФС у Рівненській області про результати розгляду скарги №77/14/17-00-10-04-04/259 від 16.01.2016 в частині зобов`язання ДПІ у м. Рівному прийняти нове рішення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.04.2020, касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 скасовано, справу №817/276/16 направлено на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

13.04.2020 адміністративна справа 817/276/16 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями її передано на розгляд судді Нор У.М.

Ухвалою суду від 16.04.2020 адміністративну справу №817/276/16 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення, прийнято до провадження судді Нор У.М. та призначено підготовче засідання у справі на 12.05.2020.

Ухвалою суду від 12.05.2020 підготовче засідання у справі відкладено на 09.06.2020 у зв`язку із продовженням запровадженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 карантину та продовженням обмежувальних проти пандемічних заходів.

Ухвалою суду від 09.06.2020 продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено розгляд справи до 14.07.2020, у зв`язку з поданням представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи, у якому останній просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату після 22.06.2020 у зв`язку із запровадженими проти пандемічними заходами і обмеженнями та продовженням карантину до 22.06.2020 відповідно до ухваленого рішення на засіданні Уряду 20.05.2020.

14.07.2020 ухвалою суду, постановленою без виходу судді до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження у справі та прийнято рішення про перехід до розгляду справи по суті. Розгляд справи по суті призначено на 11.08.2020. Крім того у судовому засіданні 14.07.2020 суд протокольною ухвалою здійснив процесуальну заміну відповідачів Головного управління ДФС у Рівненській області та ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області на процесуального правонаступника Головне управління ДПС у Рівненській області.

Ухвалою від 11.08.2020 відкладено судовий розгляд справи до 30.09.2020, у зв`язку з поданням клопотання представником відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 30.09.2020 розгляд справи відкладено до 11.11.2020, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання.

11.11.2020 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді У.М. Нор, розгляд справи відкладено до 17.12.2020.

Ухвалою суду від 17.12.2020 суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані докази і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 28.11.2014 та з 01.12.2014 перебуває на обліку в ДПІ у м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області

Посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області Державної фіскальної служби України, відповідно до наказу від 06.10.2015 №669 та направлень 06.10.2015 №№347, №348, які пред`явлені позивачу, з якими дана особа ознайомлена особисто, про що свідчить підпис, проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт №163/21/ НОМЕР_1 від 08.10.2015.

З акту перевірки, який підписаний позивачем без зауважень та заперечень, вбачається, що в ході проведення перевірки кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 встановлено наступні порушення:

Порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями ( далі - Закон України 265/95-ВР);

Порушення частини 12 статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів №481/95-ВР від 19.12.1995 із змінами та доповненнями ( далі - Закон України №481/95-ВР).

Зокрема в акті від 08.10.2015 №163/21/ НОМЕР_1 зазначено, що 08.10.2015 при проведенні перевірки в кафе PANAMERA встановлено факт реалізації 0,1л грузинського коньяку Старий Кахеті з пляшки 0,5 л. по ціні 70,00 грн. та кальяну на воді по ціні 90,00 гривень. При цьому, розрахункова операція була проведена на повну суму з вдачею клієнтських рахунків без видачі розрахункового документа (фіскального чека).

В матеріалах перевірки також вказано, що всього в реалізації знаходиться алкогольних напоїв в кількості 46 пляшок на суму 17280,00 грн. та 7 пачок тютюнових виробів на суму 795,00 гривень.

Жодних супровідних облікових документів на алкогольні напої та тютюнові вироби в позивача не було.

На підставі вказаних висновків податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми С № від 27.10.2015, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 36 151 грн. 00 коп.; податкове повідомлення-рішення форми С № від 22.10.2015, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 51 560 грн. 00 коп.; податкове повідомлення-рішення форми Р № від 12.02.2016, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» у розмірі 9,53 грн. з яких 7,62грн. за основним платежем та 1,9грн. за штрафними фінансовими санкціями.

В межах процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень форми С № від 27.10.2015, та форми С № від 22.10.2015 позивачем 20.11.2015 була подана скарга, за наслідками розгляду якої ГУ ДФС у Рівненській області прийнято рішення від 16.01.2016 №77/14/17-00-10-04.04/259 яким залишило без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному форми С від 27.10.2015 і скасовано податкове повідомлення-рішення форми С від 22.10.2015 та зобов`язано ДПІ у м. Рівному прийняти нове рішення, яке має відповідати встановленій законом формі.

На виконання рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 16.01.2016 №77/14/17-00-10-04.04/259 ДПІ у м. Рівне Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області винесено нове рішення від 21.01.2016 № про застосування фінансових санкцій на підставі акту перевірки№163/21/ НОМЕР_1 від 08.10.2015.

За наслідками розгляду повторної скарги, яка була подана позивачем до ДФС України податкові повідомлення-рішення № від 27.10.2015 та № від 21.01.2016 залишені без змін.

Не погоджуючись із вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями, рішення про застосування фінансових санкцій, а також рішенням ГУ ДФС у Рівненській області від 16.01.2016 №77/14/17-00-10-04.04/259 в частині «зобов`язання ДПІ у м. Рівне Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області прийняти нове рішення» позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Водночас, суд звертає увагу на те, що як підставу звернення до суду із вказаним адміністративним позовом представник позивача вказав на не врахування податковим органом, підчас проведення перевірки, факту припинення договору оренди нежитлового приміщення №1 від 01.12.2014 укладеного між ТОВ фірмою «Полісянка-92» та ФОП ОСОБА_1 , на підставі якого останнім здійснювалась господарська в кафе PANAMERA.

Що ж стосується рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 16.01.2016 №77/14/17-00-10-04.04/259 на переконання позивача останнє прийнято відповідачем з порушенням вимог Порядку 916 та Податкового кодексу України.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.04.2020, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 скасовано, справу №817/276/16 направлено на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Згідно висновків Верховного суду, суди попередніх інстанцій не надали належного правового значення факту здійснення реалізації позивачем тютюнових виробів в кількості 7-ми пачок, які знаходились за місце здійснення ним підприємницької діяльності, з огляду на те, що штрафна санкція була прийнята саме за роздрібну торгівлю підакцизного товару. У зв`язку із чим не проведена перевірка правильності розрахунку штрафних санкцій.

Також суди не перевірили та не надали оцінки правомірності нарахування штрафної санкції за реалізацію позивачем алкогольних напоїв без наявної ліцензії.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми «С» №0 від 27.10.2015 яким до позивача застосовано санкції за порушення вимог Закону №265/95-ВР у зв`язку із здійсненням реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку Верховний суд вказав на те, що вказані порушення слід кваліфікувати як порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВРпри цьому дані обставини знаходяться в межах спірних правовідносин, за виключенням реалізації тютюнових виробів. Відповідальність за такі діяння передбачена приписами статті 17 вказаного Закону.

Порушення позивачем вимог пункту 12 названого положення Закону 265/95-ВР та визначення штрафної санкції на підставі статті 20 не досліджено в ході перевірки, що не спростовано відповідачами під час розгляду справи як в адміністративному так і в судовому порядку, а також не оцінено судами попередніх інстанцій.

Також Верховний суд зазначив що суди попередніх інстанцій не розглядали позов в частині позовних вимог серед яких позивач просив скасувати податкове повідомлення рішення форми «Р» № від 12.02.2016 та рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 16.01.2016 №77/14/17-00-10-04.04/259 в частині зобов`язання ДПІ в м.Рівному прийняти нове рішення.

Що ж стосується доводів позивача про те, що він не здійснював господарську діяльність за місцем проведення податковим органом перевірки то Верховний Суд вважає, що суди надали вказаним доводам належну оцінку, яка не спростована позивачем в ході розгляду даної справи.

Вказані висновки Верховного суду є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративну справу не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Як встановлено під час розгляду справи, підставою звернення позивача до суду із вказаним адміністративним позовом 26.02.2016 стало посилання позивача на те, що він не здійснював господарську діяльність за місцем проведення перевірки податковим органом.

Разом з тим, вказані доводи позивача були спростовані судами під час розгляду справи в першій та апеляційній інстанції під час первинного розгляду справи. З вказаними висновками також погодився Верховний Суд, який зазначив, що суди надали належну оцінку вказаним обставинам.

У зв`язку із чим відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України вказані обставини не підлягають доказуванню в межах розгляду даної справи.

Разом з тим, враховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, на якому ґрунтується адміністративне судочинство України та висновки Верховного Суду зроблені в межах касаційного перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанції в межах даного провадження, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Щодо позовних вимог позивача в частині оскарження податкового повідомлення рішення форми «С» № від 27.10.2015

Верховний Суд в своєму рішенні від 03.04.2020 в межах даної адміністративної справи дійшов висновків про те, що вказані порушення слід кваліфікувати як порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, при цьому дані обставини знаходяться в межах спірних правовідносин, за виключенням реалізації тютюнових виробів. Відповідальність за такі діяння передбачена приписами статті 17 вказаного Закону.

Порушення позивачем вимог пункту 12 названого положення Закону 265/95-ВР та визначення штрафної санкції на підставі статті 20 не досліджено в ході перевірки, що не спростовано відповідачами під час розгляду справи як в адміністративному так і в судовому порядку, а також не оцінено судами попередніх інстанцій.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню форми "С" № від 27.10.2015, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що за результатами виявленого під час проведення перевірки порушення, зафіксованого в акті перевірки від 08.10.2015 №163/21/ НОМЕР_1 , а саме - позивачем не було проведено розрахункові операції РРО, не роздруковано та не надано розрахункового документа за реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме 0,1л грузинського коньяку Старий Кахеті з пляшки 0,5 л. по ціні 70,00 грн. та кальяну на воді по ціні 90,00 гривень

Таким чином, податковим органом встановлено в діях позивача порушення п.1, 2, 12 ст.3 Закону України №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». (Т.1 а.с.32-35)

В матеріалах перевірки також вказано, що всього в реалізації знаходиться алкогольних напоїв в кількості 46 пляшок на суму 17280,00 грн. та 7 пачок тютюнових виробів на суму 795,00 гривень.

Згідно акту перевірки, будь-які супровідні чи облікові документи на алкогольні напої та тютюнові вироби за місцем їх реалізації були відсутні.

За таких обставин, на підставі акту перевірки від 08.10.2015 №163/21/ НОМЕР_1 , відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 27.10.2015, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 36 151 грн. 00 коп. за порушення п.1, 12 ст.3 Закону №265/95-ВР, який визначений на підставі ст. 20, п.1 ст. 17 даного Закону.

Згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по акту фактичної перевірки від 08.10.2015 ФОП ОСОБА_1 ведення з порушенням порядку встановленого законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації до позивача застосовано фінансову санкцію на підставі ст. 20 Закону №265/95-ВР у розмірі 36150грн. (18075,00 * 200%) та 1 грн на підставі п.1 ст. 17 Закону №265/95-ВР

Відповідно до ст.3 Закону України 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування; у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Держаним казначейством України забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (надання послуг).

Відповідно до ст. 17 Закону України 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Статтею 20 Закону 265/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку,

застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суд прийшов до висновку, що штрафні (фінансові) санкції в розмірі 36151,00 грн. (36150 + 1 = 36151), застосовані на підставі податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 27.10.2015 - застосовано до позивача правомірно.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми «С» № від 27.10.2015 задоволенню не підлягають.

Щодо оскарження рішення про застосування фінансових санкцій № від 21.01.2016

Згідно висновків Верховного суду, суди попередніх інстанцій не надали належного правового значення факту здійснення реалізації позивачем тютюнових виробів в кількості 7-ми пачок, які знаходились за місце здійснення ним підприємницької діяльності, з огляду на те, що штрафна санкція була прийнята саме за роздрібну торгівлю підакцизного товару. У зв`язку із чим не проведена перевірка правильності розрахунку штрафних санкцій.

Також суди не перевірили та не надали оцінки правомірності нарахування штрафної санкції за реалізацію позивачем алкогольних напоїв без наявної ліцензії.

Надаючи правову оцінку рішенню від 21.01.2016 № про застосування фінансових санкцій в розмірі від 21.01.2016 суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.15 Закону України №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 17 Закону України №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягуються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Зокрема до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим , спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З висновків, які містяться в акті перевірки від 08.10.2015 судом встановлено, що представники контролюючого органу під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 встановили факт реалізації 0,1л грузинського коньяку Старий Кахеті з пляшки 0,5 л. по ціні 70,00 грн. та кальяну на воді по ціні 90,00 гривень.

В матеріалах перевірки також вказано, що всього в реалізації знаходиться алкогольних напоїв в кількості 46 пляшок на суму 17280,00 грн. та 7 пачок тютюнових виробів на суму 795,00 гривень.

Вказано, що реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснювалась без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами і суперечить вимогам ч. 12 ст. 15 Закону №481/95-BP.

Саме за таких обставин, на підставі висновків акту перевірки ФОП ОСОБА_1 та рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 16.01.2016 №77/14/17-00-10-04.04/259 - ДПІ у м. Рівне Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області винесено рішення від 21.01.2016 № про застосування фінансових санкцій в розмірі:

34560,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

17000,00 грн. роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по акту фактичної перевірки від 08.10.2015 ФОП ОСОБА_1 - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями застосовано санкцію у розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але не менше ніж 17000грн. згідно абз.5 ч.2 ст. 17 Закону 481/95-ВР (17280,00грн. * 200% = 34560грн., що є більше 17 000грн.) За роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами застосовано санкцію у розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але не менше ніж 17000грн. згідно абз.5 ч.2 ст. 17 Закону 481/95-ВР (795,00грн. * 200% = 1590грн. а тому 17000грн.)

Суд звертає увагу на те, що під час проведення перевірки та підчас розгляду справи позивачем жодним чином не спростовувалась вартість виявлених під час проведення перевірки підакцизних товарів та наявність (а в даному випадку відсутність) будь яких товаросупровідних документів на їх придбання. У зв`язку із чим розрахунок штрафної санкції до відповідача проведено згідно даних що містяться в додатку до акту перевірки від 08.10.2015 об`єкта торгівлі та громадського харчування. (Т.1 а.с. 72)

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що рішення про застосування фінансових санкцій від 21.01.2016 р. № про визначення штрафних санкцій за порушення законодавства про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів - винесено податковим органом правомірно.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 21.01.2016 р. № слід відмовити.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню форми «Р» № від 12.02.2016 суд виходить з наступного:

Відповідно до п.п.212.1.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України №2755- VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, платниками податку є особа суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Підпунктом 212.3.1-1 п.212.3 ст. 212 Податкового кодексу України визначено, що особи суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність.

Відповідно до п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а у разі реалізації товарів фізичними особами підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Оскільки, в ході судового розгляду доведено факт реалізації позивачем підакцизних товарів без застосування реєстраторів розрахункових операцій та було не сплачено акцизний податок з реалізації цих товарів, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному від 12.02.2016 №, яким ОСОБА_1 збільшено грошове зобов`язання в розмірі 9 грн. 53 коп. є правомірним, а відтак скасуванню не належить.

Щодо оскарження рішення Головного управління ДФС у Рівненській області про результати розгляду скарги №77/14/17-00-10-04.04/259 в частині зобов`язання ДПІ в м.Рівному прийняти нове рішення, суд вважає за необхіде зазначити наступне:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно - правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає , що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створюють перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги не є актом реалізації контролюючими органами повноважень у сфері управлінської діяльності та не створює для позивача юридичних наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду від 27.10.2014 по справі К/800/281/14.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги які стосуються рішення Головного управління ДФС у Рівненській від 16.01.2016 №77/14/17-00-10-04-04/259 яке прийнято за результатами розгляду скарги позивача задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 січня 2021 року.

Суддя У.М. Нор