Справа № 120/6845/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 січня 2021 р. Справа № 120/6845/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід О.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Голови Служби безпеки України (вул. Володимирська, б. 33, м. Київ, 01601)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Голови Служби безпеки України (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо неналежної перевірки скарги від 24.06.2020 року та зобов`язання відповідача здійснити повторну перевірку скарги позивача від 24.06.2020 року з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» (далі - ЗУ «Про звернення громадян»).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 24.06.2020 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою на незаконні дії співробітників Управління СБУ у Вінницькій області, а саме: зловживання службовим становищем заступником голови ЖПК УСБУ у Вінницькій області підполковником Косенком М.С. , внаслідок чого порушено права позивача та членів її сім`ї. 22.08.2020 року позивач отримала формальну відповідь на скаргу, в якій повідомили про те, що в діях посадових осіб Управління УСБУ у Вінницькій області перевіркою не виявлено ознак дисциплінарного порушення, а ЖПК діяла в межах і спосіб передбачений законодавством. Оскільки, на переконання позивача, за наслідками розгляду скарги не з`ясовано всі порушені в ній питання та не надано вичерпні відповіді, 10.09.2020 року позивач звернулась до відповідача з проханням повторно розглянути скаргу від 24.06.2020 року. Відповідачем повідомлено, що скарга була розглянута у встановленому законодавством порядку, за результатами чого раніше була надана відповідь. З огляду на те, що перевірка скарги фактично не проводилася і обмежилась лише направленням письмового запиту та отримання письмової відповіді від Управління СБУ у Вінницькій області, дії посадових осіб якого саме й оскаржувалися позивачем, позивач, вважаючи, що цим порушено вимоги ЗУ «Про звернення громадян», звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою від 23.11.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

09.12.2020 року за вх. № 42111 позивачем через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 14.12.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.01.2020 року за вх. № 453 відповідачем через канцелярію суду подано відзив, в якому останній з позовними вимогами не погоджується, вважає їх протиправними та не обґрунтованими. По суті спірних правовідносин пояснив, що всі звернення позивача були розглянуті, за результатами чого їй надано вичерпні відповіді, запропоновано та надано можливість ознайомитись із матеріалами перевірки, а тому її особисті права не порушено. Одночасно, відповідач вказав, що власна суб`єктивна позиція позивача щодо необхідності вчинення Службою безпеки України інших управлінських рішень, спрямованих виключно на отримання нею службового житла та притягнення до відповідальності інших співробітників, не може бути підставою для проведення декількох перевірок з одних і тих самих питань.

Ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

24.06.2020 року позивач звернувся зі скаргою до відповідача на незаконні дії співробітників УСБУ у Вінницькій області, в якій просила ініціювати скасування житлово-побутовою комісією Служби безпеки України рішення житлово-побутової комісії УСБУ у Вінницькій області від 15.06.2020 року або повернення його до регіонального органу для перегляду в частині затвердження списків співробітників на отримання службового житла у АДРЕСА_2 , та рапортів позивача на переведення житлової черги, які були отримані підполковником Косенком М.С. , шляхом зловживання службовим становищем і призвели до зміни черговості сім`ї позивача (з двох співробітників СБУ), оскільки розгляд вказаних взаємопов`язаних питань відбувся на одному засідання ЖПК УСБУ; перевірити дотримання законності та справедливості при прийнятті рішень щодо розподілу службового житла, зокрема: надання службового житла особам, які у «даній місцевості мають житло», тобто «потребують поліпшення житлових умов»; «куди поділась різниця у кількості збудованого житла (двокімнатних квартир) та кількості осіб на квартирній черзі, які «незабезпечені житлом» і «потребують двокімнатні квартири»; з`ясувати, що означають примітки у списку загальної черги Управління «Учасник бойових дій, До ЖПК не звертався», яка їх юридична сила і чому вона відсутня навпроти позивача, оскільки не знати про статус УБДЛ з 2015 року в управлінні не могли; надати правову оцінку діям Косенка М.С. , на чию користь або за чиєю вказівкою він діяв.

Відповідач, за наслідками розгляду скарги позивача, листом «Щодо розгляду скарги» від 23.07.2020 року за вих. № 3/3-Я-13/115 повідомив, що житлово-побутова комісія УСБУ у Вінницькій області всі рішення приймала у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. В діях співробітників УСБУ ознак дисциплінарного правопорушення не встановлено, підстави для вжиття керівництвом УСБУ обґрунтованих заходів реагування відсутні.

10.09.2020 року позивач звернулася із заявою до відповідача, в якій просила повторно розглянути скаргу від 24.06.2020 року, оскільки не були з`ясовані всі порушені в ній питання та не надано вичерпні відповіді.

09.10.2020 року відповідач, розглянувши заяву позивача, листом за вих. № 19/10-Я-141/7-4332 повідомив останню, що скарга від 24.06.2020 року була розглянута у встановленому законодавством України порядку. За результатами проведеної перевірки було поінформовано листом від 23.07.2020 року № 3/3-Я-137/115.

Не погоджуючись з цим, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовано ЗУ "Про звернення громадян".

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст. 16 ЗУ "Про звернення громадян" скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Приписами ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян» встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до положень ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (ст. 20 Закону України "Про звернення громадян").

Системний аналіз наведених норм доводить, що чиним законодавством закріплено право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із скаргами. В свою чергу, на останніх покладається обов`язок розглянути таку скаргу у строки, порядку та у спосіб встановлений чинним законодавством та повідомити про результати її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до відповідача зі скаргою на незаконні дії співробітників УСБУ у Вінницькій області, за результатами розгляду якої відповідач листом «Щодо розгляду скарги» від 23.07.2020 року за вих. № 3/3-Я-13/115 повідомив, що Житлово-побутова комісія УСБУ у Вінницькій області всі рішення приймала у межах наданих повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством. В діях співробітників УСБУ ознак дисциплінарного правопорушення не встановлено, підстави для вжиття керівництвом УСБУ обґрунтованих заходів реагування відсутні.

Однак на переконання позивача при розгляді скарги не були з`ясовані всі порушені в ній питання та не надано вичерпні відповіді, тож вона 10.09.2020 року звернулася із заявою до відповідача, в якій просила повторно розглянути скаргу від 24.06.2020 року.

Відповідач зазначив, що скарга від 24.06.2020 року була розглянута у встановленому законодавством України порядку, про що позивача було поінформовано листом від 23.07.2020 року № 3/3-Я-137/115.

У цьому контексті суд вказує, що чинним законодавством визначено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними (ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян»).

В свою чергу, стосовно тверджень позивача, що при розгляді скарги не були з`ясовані всі порушені в ній питання та не надано вичерпні відповіді, суд вказує, що незгода позивача із суттю відповіді є суб`єктивним сприйняттям позивача та не може вважатися протиправними діями, адже відповідь, за результатами розгляду скарги, була надана у встановленому законом порядку, строки та у спосіб визначений чинним законодавством.

При цьому, суд вказує, що рішення органу, який розглядав скаргу, в разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржено до суду в термін, передбачений законодавством України (ст. 17 ЗУ «Про звернення громадян»). Між тим, позивач вказаним правом не скористалася, хоча й вказує, що на її переконання були наявні порушення ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян».

Таким чином, з огляду на те, що позивач отримала відповідь за результатами розгляду скарги та зважаючи на те, що заява від 09.10.2020 року мала своєю метою повторний розгляд скарги від 24.06.2020 року, що безпосередньо заборонено приписами ЗУ «Про звернення громадян», суд не вбачає порушення її прав та інтересів, відповідно позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити повторну перевірку скарги позивача від 24.06.2020 року з дотриманням вимог ЗУ «Про звернення громадян», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

З огляду на те, що суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо неналежної перевірки скарги від 24.06.2020 року, відповідно позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити повторну перевірку скарги позивача від 24.06.2020 року з дотриманням вимог ЗУ «Про звернення громадян» також не підлягають задоволенню як похідні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, надані сторонами, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про інформацію», Законом України «Про звернення громадян» та ст. 2, 6, 9, 73- 78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Голови Служби безпеки України про визнання протиправними дій Голови Служби безпеки України щодо неналежної перевірки скарги від 24.06.2020 року та зобов`язання Голови Служби безпеки України здійснити повторну перевірку скарги ОСОБА_1 від 24.06.2020 року з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач- Голова Служби безпеки України (вул. Володимирська, б. 33, м. Київ, 01601)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.01.2021 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна