Справа № 234/9976/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року справа №234/9976/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 листопада 2020 року (повне судове рішення складено 12 листопада 2020 року у м. Краматорську) у справі № 234/9976/20 (суддя в І інстанції Заборський В.О.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (далі - Поліцейський), Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Донецькій області) про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по адміністративній справі. Крім того, позивач просив винести окрему ухвалу відносно інспектора ОСОБА_2 для вжиття до нього заходів дисциплінарного впливу за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків з направленням її до Департаменту патрульної поліції.

В обґрунтування позову зазначено, що 30.06.2020 Поліцейським винесено постанову серії ЕАМ № 2760700 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (далі - Спірна постанова), згідно якої позивач о 08 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом перевищив встановлені обмеження руху більше ніж на 20 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Позивач вважав, що Поліцейський при винесенні постанови діяв протиправно та порушив порядок розгляду адміністративної справи. Зокрема, відповідач одразу після зупинки транспортного засобу виніс постанову, без розгляду справи по суті. Підготовка справи до розгляду останнім не проводилася, не оголошувалася ним посадова особа, яка розглядає справу та особа, що притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання та не досліджувалися докази, не заслуховувалися особи, які беруть участь у розгляді справи і свідки, та взагалі не з`ясовувалося, чи було вчинено адміністративне правопорушення а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Позивач зауважив, що невірно Поліцейським в Спірній постанові були зазначені дані, а саме місце проживання особи, що притягується до адміністративної відповідальності, місце розгляду справи, в графі 5 відсутня марка транспортного засобу та не зазначені додатки до постанови, що в сукупності свідчить про недбале ставлення відповідача до розглянутої ним справи. Своїми діями Поліцейський, який заздалегідь був переконаний у його винуватості, грубо порушив вимоги ст. 278-280 КУпАП та право на захист, об`єктивно не з`ясував обставини справи, що є грубим порушенням всебічного розгляду справи.

За наведених підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Спірну постанову винесено з повним та об`єктивним дослідженням доказів, з її змісту вбачаються фактичні обставини та докази, якими підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення. Наголошує, що порушення ПДР України зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam, що є належним та допустимим доказом у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а Поліцейський при винесення спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

30.06.2020 Спірною постановою відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема за те, що 30.06.2020 о 8:00:21 у м. Краматорську на 10 км 500 м траси Н-20, водій керуючи транспортним засобом Т13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год, швидкість руху склала 82 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Вимір проводився лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу ТRUСАМ LTI 20/20 ТС000744, Особистим відеореєстратором ВОDYСАМ АН00062.

Спірним у даній справі є правомірність винесення Поліцейським постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Даючи оцінку Спірній постанові в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до таких висновків.

Так, частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Отже, у населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такi превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладiв i технічних засобiв, що мають функції фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобів фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В Спірній постанові зазначено, що перевищення позивачем встановленого обмеження руху більше як на 20 км/год зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу ТRUСАМ LTI 20/20 ТС000744 та особистим відеореєстратором ВОDYСАМ АН00062.

Разом з тим, ч.2 ст.283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (в редакції Закону України № 2262 від 21.12.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», що набрав чинності 27.09.2018).

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. За наявності технічної можливості після винесення постанови в електронній формі у вигляді стрічки на мобільному логістичному пристрої відображається двовимірний штрих-код (QR-код), що містить інформацію з реквізитами для сплати штрафу.

Крім того, додатком 5 до Інструкції № 1395 передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення (пункт 7 - «До постанови додаються…»).

Надані до суду відповідачем, разом із відзивом на позовну заяву, фотознімок із датою 30.06.2020 та часом 08:00:14 год, щодо фіксування лазерним вимірювачем швидкості TruCam №ТС000744 (оператор ОСОБА_2) на відстані 204,6 м у м. Краматорську на а/ш Н-20 швидкості транспортного засобу із реєстраційним номером ВВ9135 - 82 км/год та диск із фіксуванням факту правопорушення TruCam №ТС000744, не зазначені в пункті 7 Спірної постанови, у зв`язку з чим остання не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції № 1395.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.04.2018 (справа № 202/2862/17, 2-а/202/143/2017), від 26.04.2018 (справа № 200/5590/17 (2а/200/669/17)), 20.12.2019 року (справа № 191/1060/17 (2-а/191/94/17)), від 23.12.2019 (справа № 524/253/17) і є обов`язковою для застосування судом з огляду на вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того, як вбачається із дослідженого відеозапису з нагрудного реєстратора інспектора ОСОБА_2 від 30.06.2020, який до матеріалів справи було надано позивачем, водія ОСОБА_1 було зупинено о 07:58:00 год, а о 08:00:14 год Поліцейським вже роз`яснювалися позивачу права, передбачені ст. 268 КУпАП, що також ставить під сумнів факт перевищення швидкості о 08:00:14 год на 32 км/год саме позивачем.

З цього ж відеозапису вбачається, що Поліцейський після зупинки автомобіля позивача представився, озвучив підставу зупинки, роз`яснив права, надав можливість ознайомитися з відеозаписом, яким на думку відповідача підтверджено вчинення позивачем правопорушення, з`ясував чи не буде у позивача інших клопотань та чи бажає він надати пояснення, вже після чого склав оскаржувану постанову.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст. 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Відтак, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не довів.

Враховуючи встановлені обставини, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, місцевий суд дійшов правильного висновку, що винесена Спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, інших важливих аргументів апелянтом не наведено, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 листопада 2020 року у справі № 234/9976/20 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 14 січня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді Т. Г. Гаврищук

Г. М. Міронова