Справа № 620/1415/20
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1415/20 Суддя першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, яке в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправними та скасування довідки та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати довідку від 10 березня 2020 року про результати спеціальної перевірки відомостей щодо ОСОБА_1 , який претендує на зайняття посади першого заступника сільського голови Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (далі - Іванівська сільська рада);

- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 30 березня 2020 року № 51 про припинення повноважень ОСОБА_1 на підставі довідки про результати спеціальної перевірки від 10 березня 2020 року;

- поновити на посаді першого заступника сільського голови Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області;

- стягнути з Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 березня 2020 року по дату ухвалення рішення суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам, а також неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що заступник голови сільської ради може бути звільнений із займаної посади виключено на підставі рішення ради. Натомість сільський голова, прийнявши розпорядження від 30 березня 2020 року № 51 щодо припинення повноважень заступника сільського голови, вийшов за межі своїх повноважень. Також позивач зазначає, що на виконання рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції надав відповідачу письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей у декларації. ОСОБА_1 наполягає на тому, що законом передбачена можливість як надання пояснень, так і внесення виправлень у декларацію. Кожен із таких способів є самостійним та достатнім методом усунення розбіжностей.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що за результатами перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації та наданих пояснень першого заступника сільського голови було звільнено з посади у зв`язку з не проходженням спеціальної перевірки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що рішення 48 сесії першого скликання Іванівської сільської ради від 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 з 17 січня 2020 року затверджено на посаду першого заступника сільського голови Іванівської сільської ради.

На виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» та Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 171 (далі - Порядок № 171) Іванівська сільська рада організувала проведення спеціальної перевірки.

Для проведення спеціальної перевірки особи, яка претендує на зайняття посади, ОСОБА_1 21 січня 2020 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Листом від 19 лютого 2020 року № 43-02/5826/20 Національне агентство з питань запобігання корупції направило Іванівській сільській раді інформацію про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 , відповідно до якої у поданій ним декларації встановлено ряд розбіжностей, а саме:

- у розділі 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» у полі «Серія та номер паспорта громадянина України (ІD картка)» зазначив «Не застосовується»; згідно з даними паспорту, серія та номер паспорта кандидата на посаду: НОМЕР_1 ;

- у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» зазначено: право власності (100%) на земельну ділянку загальною площею: 515 м2, дата набуття права: 15 вересня 2018 року, кадастровий номер: [Не застосовується], вартість на дату набуття права або за останньою грошовою оцінкою: [Не відомо]; відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного земельного кадастру, кадастровий номер зазначеної земельної ділянки: :01:043:5516, вартість земельної ділянки на дату набуття - 34696 грн 00 грн (згідно з договором купівлі-продажу від 15 вересня 2018 року);

- право власності (100%) на земельну ділянку загальною площею: 798 м2 дата набуття права: 29 липня 2009 року, кадастровий номер: [Не застосовується]; відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухома майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного земельного кадастру, кадастровий номер зазначеної земельної ділянки :01:000:0588;

- право спільної власності (90%) на земельну ділянку загальною площею 35208 м2, дата набуття права: 04 липня 2013 року, кадастровий номер: [Не застосовується]; відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного земельного кадастру, кадастровий номер зазначено земельної ділянки: :07:004:0016;

- право спільної власності (50%) на житловий будинок загальною площею 35,4 м2, дата набуття права: 07 вересня 2007 року, реєстраційний номер: [Не застосовується]; без зазначення вартості на дату набуття права або за останньою грошовою оцінкою, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 1/2 частка зазначеного житлового будинку належить кандидату на посаду на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційній номер майна: 255;

- право власності (100%) на земельну ділянку загальною площею: 948 м2, дата набуття права: 17 березня 2009 року, кадастровий номер: [Не застосовується]; відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного земельного кадастру, дата документа, що посвідчує право: 29 липня 2009 року, кадастровий номер зазначеної земельної ділянки: :01:000:0579;

- право власності (100%) на земельну ділянку загальною площею: 1056 м2, дата набуття права: 29.07.2009, кадастровий номер: [Не застосовується], відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, кадастровий номер зазначеної земельної ділянки: :01:000:0587;

- право спільної власності на земельну ділянку (90%) загальною площею: 6021 м2, дата набуття права: 24 травня 2013 року, кадастровий номер: [Не застосовується]; відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного земельного кадастру, кадастровий номер зазначеної земельної ділянки: :07:002:0317;

- право спільної власності на земельну ділянку (90%) загальною площею: 7089 м2, дата набуття права: 24 травня 2013 року, кадастровий номер: [Не застосовується]; відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного земельного кадастру, кадастровий номер зазначеної земельної ділянки: :07:004:0364;

- у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» зазначено право власності на легковий автомобіль: dacia logan, 2007 року випуску, дата набуття права: 24 липня 2007 року, без зазначення ідентифікаційного номера, вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування або за останньою грошовою оцінкою: 70000 грн 00 коп., відповідно до інформації з Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту Державної автомобільної інспекції, відомості про вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування або за останньою грошовою оцінкою зазначеного легкового автомобіля відсутні;

- у розділі 8 «Корпоративні права» зазначено наявність корпоративних прав у ПП «Тюніс» (), вартість у грошовому виразі: [Не застосовується]; відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розмір внеску кандидата на посаду до статутного фонду ПП «Тюніс» станом на 31 грудня 2019 року - 300 грн 00 коп.;

- у розділі 9 «Юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї» зазначено інформацію про ПП «Тюніс» (), без заповнення поля «Інформація про особу, якої стосується»; відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кінцевий бенефіціарний власник (контролер) зазначеної юридичної особи - кандидат на посаду;

- у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначено доходи, зокрема: 26322 грн 00 коп. у вигляді заробітної плати, отриманої за сумісництвом, де джерело доходу: ТОВ «Гаранфіл»; 600 грн 00 коп. у вигляді доходу від надання майна в оренду, де джерело доходу: ПП «Тюніс»; 104611 грн 00 коп., у вигляді заробітної плати, отриманої за основним місцем роботи, де джерело доходу: ПП «Тюніс»; 600 грн 00 коп. у вигляді доходу від надання майна в оренду, де джерело доходу: ТОВ «Гаранфіл», код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: НОМЕР_2 . Відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми доходу, нарахованих фізичним особам податковими агентами, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розміру утриманого податку з доходів фізичних осіб, кандидату на посаду нараховано за І-ІІІ квартали 2019 року доходи, зокрема: 19615 грн 23 коп. у вигляді заробітної плати, де джерело доходу: ТОВ «Гаранфіл»; 450 грн 00 коп. у вигляді доходу від надання майна в оренду, де джерело доходу: ПП «Тюніс»; 78043 грн 02 коп. у вигляді заробітної плати, де джерело доходу: ПП «Тюніс»; 450 грн 00 коп. у вигляді доходу від надання майна в оренду, де джерело доходу: ТОВ «Гаранфіл», код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 14242630.

- з урахуванням того, що кандидат на посаду впродовж звітного року отримував доходи у вигляді грошових коштів, звернуто увагу на відсутність об`єктів для декларування у розділі 12.1 «Банківські та інші фінансові установи, у яких у суб`єкта декларування або членів його сім`ї відкриті рахунки» декларації.

ОСОБА_1 06 березня 2020 року надав пояснення щодо виявлених розбіжностей, у яких зазначив, що йому не було забезпечено технічної можливості ввести відповідні дані у розділи: 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування»; 3 «Об`єкти нерухомості»; 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби»; 8 «Корпоративні права», а тому довелося у відповідних полях вибрати (зазначити) «Не застосовується» щоб портал дав можливість підписати та відправити електронну декларацію. У розділі 9 «Юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї» зазначив ПП «Тюніс», але не зміг зазначити в полі «Інформація про особу, якої стосується» себе - ОСОБА_1 як кінцевого бенефіціарного власника цього підприємства, оскільки технічно не було можливості ввести ці дані. У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначив усі свої доходи, отримані у 2019 році в повному обсязі. Стосовно того, що в розділі 12.1 «Банківські та інші фінансові установи, у яких у суб`єкта декларування або членів його сім`ї відкриті рахунки» зазначено про відсутність відповідної інформації позивач пояснив, що доходи (заробітну плату та дохід від надання майна в оренду) отримав у звітному 2019 році в касах підприємств (ПП «Тюніс» та ТОВ «Гаранфіл») готівкою відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637.

Також позивач 09 березня 2020 року звертався до Національного антикорупційного агентства України щодо надання можливості виправити та внести додаткові дані після спливу 7-денного строку подачі електронної декларації та визначення строку подачі виправлень.

Відповідачем 10 березня 2020 року складено довідку про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 , який претендує на зайняття посади першого заступника сільського голови Іванівської сільської ради. Згідно з вказаною довідкою за підсумками спеціальної перевірки виявлено інформацію, що перешкоджає зайняттю позивачем посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком.

Розпорядженням голови Іванівської сільської ради від 30 березня 2020 року № 51 було припинено повноваження першого заступника сільського голови Іванівської сільської ради ОСОБА_1 згідно з п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України на підставі довідки про результати спеціальної перевірки від 10 березня 2020 року.

Не погоджуючись із діями та рішеннями Іванківської сільської ради, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що Іванівська сільська рада надала позивачу можливість надати письмове пояснення та виправити виявлені розбіжності. Однак доказів того, що позивач подав виправлену декларацію до суду не надано.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про очищення влади», «Про запобігання корупції», Порядком № 171.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» стосовно осіб, які обрані (затверджені) відповідною радою на посади, зазначені в абзаці третьому статті 3 цього Закону, а також стосовно осіб, які претендують на зайняття зазначених в абзаці четвертому статті 3 цього Закону посад в органах місцевого самоврядування, за їх письмовою згодою проводиться спеціальна перевірка в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з абз. 3 ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є, зокрема, виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

За правилами абз. 4 ч. 1 ст. 10 вказаного Закону прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, старости здійснюється шляхом затвердження відповідною радою.

Зазначені норми права вказують на те, що у відношенні ОСОБА_1 , який рішенням Іванівської сільської ради від 27 грудня 2019 року затверджений на посаду першого заступника сільського голови, має бути проведена спеціальна перевірка в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Посада першого заступника сільського голови, згідно з Переліком посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків, що затверджений рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 17 червня 2016 року № 2, віднесена до посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків в органах місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 8 ч. 1 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» у разі якщо призначення, обрання чи затвердження на посади здійснюється місцевою радою, спеціальна перевірка проводиться у встановленому цим Законом порядку стосовно призначених, обраних чи затверджених на відповідні посади осіб.

У свою чергу абз. 6 ч. 3 ст. 58 вказаного Закону передбачає, що повноваження особи, зазначеної в абзаці восьмому частини першої статті 56 цього Закону, достроково припиняються без припинення повноважень депутата ради, а відповідна особа звільняється з відповідної посади без прийняття рішення відповідної ради у випадку, якщо вона не пройшла спеціальну перевірку або не надала у встановлений цим Законом строк згоди на проведення спеціальної перевірки.

Положеннями абз. 5 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особа, щодо якої за результатами спеціальної перевірки встановлено обставини, які є підставою для відмови у призначенні (обранні) на посаду, вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку.

Згідно з абз. 4 ч. 2 ст. 58 зазначеного Закону у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки та розгляду вищезазначених пояснень претендента на посаду факту подання ним підроблених документів або неправдивих відомостей посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, повідомляє протягом трьох робочих днів про виявлений факт правоохоронні органи та відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

Зазначені норми права вказують на те, що ОСОБА_1 може бути визнаний таким, що не пройшов спеціальну перевірку у разі виявлення за результатами спеціальної перевірки та розгляду наданих ним пояснень факту подання підроблених документів або неправдивих відомостей.

Перевіряючи наявність чи відсутність підстав для висновку про те, що подана ОСОБА_1 декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування містить неправдиві відомості, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до ч. 2, абз. 1 ч. 3 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату, на зайняття посади в якому претендує особа, крім випадків, установлених законом.

Після одержання письмової згоди особи, яка претендує на зайняття посади, на проведення спеціальної перевірки орган, на посаду в якому претендує особа, не пізніше наступного дня надсилає до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей, передбачених у частині третій статті 56, або до їх територіальних органів (за наявності) запит про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття відповідної посади, за формою, яку затверджує Кабінет Міністрів України.

Спеціальній перевірці, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції», підлягає, зокрема, достовірність відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За правилами п. 3 ч. 4 ст. 57 вказаного Закону спеціальна перевірка щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік проводиться Національним агентством з питань запобігання корупції.

Згідно з абз. 1 ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» інформація про результати спеціальної перевірки, підписана керівником органу, що проводив перевірку, а в разі його відсутності - особою, яка виконує його обов`язки, або заступником керівника органу відповідно до розподілу функціональних обов`язків, подається до органу, який надіслав відповідний запит, у семиденний строк з дати надходження запиту.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки факту розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, надається можливість претенденту на посаду протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити таку розбіжність.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що Іванківська сільська рада організовує проведення перевірки, у тому числі шляхом направлення запиту до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо перевірки достовірності відомостей, зазначених ОСОБА_1 у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Повноваження Національного агентства з питань запобігання корупції обмежуються встановленням наявності чи відсутності розбіжностей у поданій декларації. У свою чергу висновок про внесення до декларації саме неправдивих відомостей може бути зроблений саме Іванківською сільською радою. Такий висновок повинен ґрунтуватися як на відомостях, що встановлені Національним агентством з питань запобігання корупції за результатами спеціальної перевірки, так і поясненнях, наданих ОСОБА_1 щодо виявлених розбіжностей.

Як раніше зазначалося, зміст виявлених Національним агентством з питань запобігання корупції розбіжностей полягав у тому, що позивач в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування:

- замість серії та номера власного паспорта, кадастрового номеру земельних ділянок зазначив «не застосовується», в той час як у нього наявний паспорт із серією та номером, а відповідним земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери;

- щодо відомостей про вартість майна на дату набуття права або за останньою грошовою оцінкою позивач зазначив «Не відомо», в той час як відповідні відомості наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- замість реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна позивач зазначив «не застосовується», в той час як відповідні відомості наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- не зазначено ідентифікаційного номера транспортного засобу;

- не зазначено вартість корпоративних прав у ПП «Тюніс» у грошовому виразі, в той час як відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розмір внеску позивача до статутного фонду ПП «Тюніс» станом на 31 грудня 2019 року становив 300 грн 00 коп.; замість особи, щодо якої зазначаються відомості як власника ПП «Тюніс», позивач зазначив «не застосовується», в той час як кінцевим бенефіціарним власником є саме декларант;

- доходи, отримані від ТОВ «Гаранфіл» та ПП «Тюніс», в декларації зазначені у більшому розмірі, ніж зазначений у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про суми доходу, нарахованих фізичним особам податковими агентами, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розміру утриманого податку з доходів фізичних осіб.

Позивач надав пояснення щодо виявлених розбіжностей, у яких зазначив, що окремі відомості (про серію і номер паспорта, кадастровий номер земельних ділянок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, ідентифікаційний номер транспортного засобу, розмір внеску до статутного фонду, особу, щодо якої заповнено розділ 9) не були заповнені з технічних причин, пов`язаних із роботою порталу, що забезпечує можливість заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів виходить із того, що ОСОБА_1 у відповідній декларації повідомив про наявність у нього об`єктів декларування у вигляді земельних ділянок, об`єкту нерухомого майна, транспортного засобу, корпоративних прав. Обсяг зазначеної позивачем інформації надав можливість Національному агентству з питань запобігання корупції ідентифікувати такі об`єкти декларування.

Відсутність в декларації окремих відомостей про вказані об`єкти декларування свідчить про надання саме неповних відомостей (які не створити перешкод для ідентифікації майна), а не про зазначення неправдивих відомостей.

Натомість під внесенням неправдивих відомостей слід розуміти зазначення у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності.

Разом з тим, фактів внесення до відповідної декларації інформації про об`єкти декларування, які не відповідають дійсності, відповідачем та судами першої й апеляційної інстанцій встановлено не було.

Надані ОСОБА_1 пояснення і документи щодо виявлених Національним агентством з питань запобігання корупції розбіжностей повністю розкривають причини їх виникнення та виключають сумніви в тому, що мало місце зазначення саме неправдивих відомостей щодо об`єктів декларування.

Щодо розбіжностей у розмірі доходів у вигляді заробітної плати та орендної плати, отриманих позивачем від ТОВ «Гаранфіл» та ПП «Тюніс», що зазначений у декларації позивача та у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про суми доходу, нарахованих фізичним особам податковими агентами, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами колегія суддів встановила такі обставини.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначено доходи, зокрема: 26322 грн 00 коп. у вигляді заробітної плати, отриманої за сумісництвом, де джерело доходу: ТОВ «Гаранфіл»; 600 грн 00 коп. у вигляді доходу від надання майна в оренду, де джерело доходу: ПП «Тюніс»; 104611 грн 00 коп., у вигляді заробітної плати, отриманої за основним місцем роботи, де джерело доходу: ПП «Тюніс»; 600 грн 00 коп. у вигляді доходу від надання майна в оренду, де джерело доходу: ТОВ «Гаранфіл», код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: .

Натомість відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми доходу, нарахованих фізичним особам податковими агентами, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розміру утриманого податку з доходів фізичних осіб, кандидату на посаду нараховано за І-ІІІ квартали 2019 року доходи, зокрема: 19615 грн 23 коп. у вигляді заробітної плати, де джерело доходу: ТОВ «Гаранфіл»; 450 грн 00 коп. у вигляді доходу від надання майна в оренду, де джерело доходу: ПП «Тюніс»; 78043 грн 02 коп. у вигляді заробітної плати, де джерело доходу: ПП «Тюніс»; 450 грн 00 коп. у вигляді доходу від надання майна в оренду, де джерело доходу: ТОВ «Гаранфіл», код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 14242630.

Отже, у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування позивач зазначив про отримання доходів у більшому розмірі, ніж зазначено у Державному реєстрі фізичних осіб-платників.

Разом з тим, Національне агентство з питань запобігання корупції у листі від 19 лютого 2020 року № 43-02/5826/20 чітко зазначило, що під час проведення спеціальної перевірки були використані відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників лише за І-ІІІ квартали 2019 року. Також повідомлено, що відповідна інформація за ІV квартал 2019 року відсутня і буде внесена до електронних баз звітності з податкового розрахунку за формою 1-ДФ протягом 20 днів після граничного терміну його подання.

Позивач надав пояснення Іванівській сільській раді, в яких зазначив, що у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зазначив інформацію про доходи, отримані протягом усього 2019 року.

Відтак, виявлена Національним агентством з питань запобігання корупції розбіжність у розмірі доходу, отриманого позивачем, зумовлена дослідженням інформації про суми виплачених коштів лише за три квартали 2019 року, а не за 2019 рік в цілому.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відповідач прийшов до помилкового висновку про зазначення позивачем у декларації неправдивих відомостей.

Як раніше зазначалося, підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 стало те, що він не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з уточненням відомостей, про які зазначено в листі Національного агентства з питань запобігання корупції у листі від 19 лютого 2020 року № 43-02/5826/20.

Разом з тим висновок суду першої інстанції про виникнення у ОСОБА_1 обов`язку подати виправлену декларацію ґрунтується на неправильному застосуванні положень абз. 2 ч. 2 ст. 58 та ч. 4 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 58 вказаного Закону у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки факту розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, надається можливість претенденту на посаду протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити таку розбіжність.

Вказана норма права визначає порядок дій органу, який організовує проведення спеціальної перевірки - Іванівської сільської ради у разі виявлення розбіжностей у документах двох видів: автобіографії та декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У такому випадку претенденту на посаду надається можливість надати письмове пояснення та/або виправити розбіжність.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування належить до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції.

Натомість Іванівська сільська рада не належить до кола осіб, які наділені повноваженнями та технічними можливостями щодо надання декларантам доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування для подачі виправленої декларації з метою усунення виявлених розбіжностей.

З урахуванням обсягу повноважень осіб, які організовують проведення перевірки, положення абз. 2 ч. 2 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» слід розуміти так, що у разі виявлення розбіжностей в автобіографії Іванівська сільська рада зобов`язана надати ОСОБА_1 можливість надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити розбіжність, а у разі виявлення розбіжностей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - лише можливість надати письмове пояснення за відповідними фактами.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» упродовж семи днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію, але не більше трьох разів.

У разі притягнення суб`єкта декларування до відповідальності за неподання, несвоєчасне подання декларації або в разі виявлення у ній недостовірних відомостей суб`єкт декларування зобов`язаний подати відповідну декларацію з достовірними відомостями.

За змістом вказаної норми, декларанту надається можливість подати виправлену декларацію з достовірними відомостями:

- упродовж семи днів після подання декларації;

- притягнення суб`єкта декларування до відповідальності за неподання, несвоєчасне подання декларації;

- виявлення недостовірних відомостей у декларації.

Водночас жодної із вказаних умов у спірних правовідносинах судом виявлено не було.

Колегія суддів наголошує на тому, що виявлення недостовірних відомостей та виявлення неправдивих відомостей є різними поняттями, встановлюється за різними процедурами та у відношенні різних видів декларацій.

За змістом ч. 2 ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» факт відображення у декларації недостовірних відомостей може бути встановлений за результатами повної перевірки декларації.

Згідно з ч. 1 ст. 50 вказаного Закону повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Натомість факт зазначення неправдивих відомостей у декларації, за змістом ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції», може бути виявлений в ході спеціальної перевірки.

На відміну від повної перевірки, яка здійснюється у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, спеціальна перевірка, згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції», проводиться стосовно осіб, які лише претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком.

Отже, абз. 2 ч. 2 ст. 58 та ч. 4 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» не є нормами права, які зобов`язують чи надають позивачу право на подачу уточненої декларації з виправленими відомостями.

За таких обставин посилання суду першої інстанції на відсутність доказів подання уточненої декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, позивач наголошував на тому, що міг бути звільнений з посади першого заступника сільського голови виключно на підставі рішення Іванівської сільської ради, натомість його повноваження були припинені розпорядженням сільського голови.

Разом з тим, позивач не врахував, що абз. 8 ч. 1 ст. 56, абз. 6 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» встановлений окремий порядок проведення спеціальної перевірки щодо осіб, які призначаються, обраються чи затверджуються на посади місцевою радою та окремий порядок припинення їх повноважень у разі не проходження ними спеціальної перевірки.

Згідно з вказаними нормами Закону України «Про запобігання корупції» у разі якщо призначення, обрання чи затвердження на посади здійснюється місцевою радою, спеціальна перевірка проводиться стосовно вже призначених, обраних чи затверджених на відповідні посади осіб. У випадку, якщо вони не пройшли спеціальну перевірку або не надали у встановлений строк згоди на проведення спеціальної перевірки, повноваження таких осіб достроково припиняються без припинення повноважень депутата ради та вони звільняються з відповідної посади без прийняття рішення відповідної ради.

Відтак, повноваження ОСОБА_1 як першого заступника сільського голови могли бути припинені без прийняття радою відповідного рішення, проте лише у разі не проходження ним спеціальної перевірки.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів прийшла до висновку про недоведеність факту зазначення ОСОБА_1 неправдивих відомостей у декларації. Відповідно, підстави вважати позивача таким, що не пройшов спеціальну перевірку - відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цілому є законними і обґрунтованими.

Обираючи спосіб захисту порушених прав ОСОБА_1 , колегія суддів враховує, що у відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обов`язковою ознакою рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскаржене до суду, є те, що воно безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер. Разом з тим сама по собі довідка про результати спеціальної перевірки не породжує обов`язкових юридичних наслідків для ОСОБА_1 .

За змістом ч. 3 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» та додатку 3 до Порядку № 171 довідка про результати спеціальної перевірки за своїм змістом є документом, у якому зазначається інформація про особу, яка претендує на зайняття посади, перелік документів, які надавалися для проведення спеціальної перевірки, найменування органів (підрозділів), яким направлялися запити про надання відомостей та висновок щодо виявлення чи не виявлення інформації, що перешкоджає зайняттю.

Відповідно до абз. 5 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» довідка про результати спеціальної перевірки додається до документів, поданих особою, або до особової справи, якщо прийнято рішення про її призначення (обрання) на посаду.

Як раніше зазначалося, згідно з абз.абз. 1, 7 ч. 2 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» рішення про призначення (обрання) або про відмову у призначенні (обранні) на посаду, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, приймається після проведення спеціальної перевірки.

Рішення про відмову у призначенні (обранні) на посаду за результатами спеціальної перевірки може бути оскаржено до суду.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що рішенням суб`єкта владних повноважень, прийнятим за результатами спеціальної перевірки, яке безпосередньо впливає на права та інтереси особи і може бути предметом оскарження є саме рішення про відмову у призначенні (обранні) на посаду або рішення про припинення повноважень за посадою.

Враховуючи особливості призначення на посаду заступника сільського голови, у випадку ОСОБА_1 таким рішенням є розпорядження від 30 березня 2020 року № 51 про припинення його повноважень.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування такого розпорядження. Натомість довідка про результати спеціальної перевірки не створює правових наслідків для позивача, не порушує його, у зв`язку з чим вимога про скасування такої довідки не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою Іванівської сільської ради від 08 травня 2020 року № 739 заробітна плата ОСОБА_2 за два місяці перед звільненням - лютий та березень 2020 року становила 28200 грн 00 коп. та 22550 грн 74 коп., а всього 50750 грн 74 коп.

Протягом вказаного періоду кількість відпрацьованих ОСОБА_1 днів становить 40 (з урахуванням дати припинення повноважень позивача - 30 березня 2020 року.

Відтак, середньоденна заробітна плата, з якої обчислюється середній заробіток за час вимушеного прогулу, становить 1268 грн 77 коп. Розмір середньоденної заробітної плати був визначений шляхом ділення суми заробітної плати за лютий-березень 2020 року - 50750 грн 74 коп. на кількість відпрацьованих днів у вказаному періоді - 40 дні.

Вимушений прогул позивача за період з 31 березня 2020 року по 12 січня 2021 року становить 195 робочих днів.

Відповідно, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Іванівської сільської ради, дорівнює 247410 грн 15 коп. (195 днів х 1268 грн 77 коп.).

За таких обставин колегія суддів вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування розпорядження від 30 березня 2020 року № 51, поновлення позивача на посаді першого заступника сільського голови Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та стягнення з Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 березня 2020 року по 12 січня 2021 року у розмірі 247410 грн 15 коп.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 30 березня 2020 року № 51 «Про припинення повноважень ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника сільського голови Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Стягнути з Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (ідентифікаційний код: 04412751; місцезнаходження: вул. Дружби, 33-б, с. Іванівка, Чернігівська обл., 15562) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 березня 2020 року по 12 січня 2021 року у розмірі 247410 (двісті сорок сім тисяч чотириста десять) грн 15 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

Є.В. Чаку