Справа № 932/4992/20
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/4992/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кубрак К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -

в с т а н о в и в :

30.04.2020 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Сиромятникова В.І., звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №2436652 від 24.04.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП, згідно якої, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень. В обґрунтування позову вказує, що оскаржувана постанова є неправомірною, відсутні докази вчинення правопорушення, зазначає, що відсутність страховки на вантаж не є порушенням п. 22.5 ПДР, в оскаржуваній постанові зазначено номер наказу, вимоги якого начебто порушено, однак не конкретизовано, що це за наказ, ким та коли прийнятий, який пункт цього наказу начебто порушено. Вказує, що перевозив пусті кисневі балони, які не являються небезпечним вантажем. Як наслідок, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

04.05.2020 року суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненком І.Ю. відкрито провадження у справі.

20.07.2020 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві представник відповідача звертає увагу, що позивачем не сплачено судовий збір. Вказує, що оскаржувана постанова винесена поліцейським правомірно, позивачем порушено вимоги п. 22.5. ПДР, а також вимоги п. 2 п. 9 Розділу 1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженого наказом МВС № 656 від 04.08.2018 року, який передбачає наявність копії договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на вимадок натання негативних наслідків. Вказує, що розгляд справи про адміністврвине правопорушення відбувався на місці вчинення правопорушення, що повністю відповідає вимогам законодавства. Постанова за формою та змістом відповідає вимогам КуПАП та винесена уповноваженою на те особою. В задовленні позову просить відмовити, розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.

Додатково представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду, з мотивів несплати позивачем судового збору.

В зв`язку із відстороненням судді Литвиненка І.Ю. , згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 15.12.2020 року, дану справу передано для розгляду судді Кіпчарському О.М.

22.12.2020 року на адресу суду представником позивача скеровано квитанцію про сплату судового збору на суму 420,40 грн.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, 24.12.2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, підтримує доводи, викладені у позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив.

Як вже було вказано раніше, у поданому відзиві, представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності.

З врахуванням вказаних учасниками позицій, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та їх представників, на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Ознайомившись із доводами позову та відзиву на позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності докази наявні у справі, суд зазначає наступне.

Згідно постанови серії ЕАК №2436652 від 24.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Нечай К.І., на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, зокрема за те, що він 24.04.2020 року о 16 год. 18 хв. по вул. Шосейна, 129, у м. Підгороднє, Дніпровського району, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки «SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та перевозив небезпечний вантаж та не мав на нього страховки, чим порушив вимоги наказу №656 МВС та вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Ч. 1, ч. 2 ст.77КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ч. 1 ст.132-1 КУпАП вбачається, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху та наказу №656 МВС від 04.08.2018 року.

У відповідності до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Наявність договору страхування на небезпечний вантаж, вказаним пунктом не передбачено.

Згідно фабули правопорушення, викладеної в оскаржуваній постанові, порушення щодо габаритів вантажу, його ваги чи розміщення по осях, позивачу фактично не інкримінується, тому зазначення в постанові про порушення вказаного пункту ПДР є незрозумілим та безпідставним.

Відповідно до вимоги п. 2 п. 9 Розділу 1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженого наказом МВС № 656 від 04.08.2018 року, при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці повинен бути, крім перелічених у ПДР, при внутрішньому перевезенні небезпечних вантажів - копія договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів. Копія договору обов`язкового страхування не вимагається, якщо перевезення вантажу частково або повністю звільняється від необхідності дотримання вимог та положень ДОПНВ згідно з розділом 1.1.3 додатка А до цієї Угоди.

Водночас, оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про вантаж, який перевозив позивач. У постанові зазначено лише, що вантажний небезпечний, без будь-якої конкретизації.

Позивач вказує, що перевозив пусті балони, в яких раніше зберігався кисень.

За вказаних обставин, без встановлення та доведення факту, що позивачем перевозився саме небезпечний вантаж, висновок, що на такий вантаж повинен бути договір страхування, який в свою чергу, позивач повинен був представити працівникам поліції, є передчасним.

Будь-яких доказів того, що позивач перевозив небезпечний вантаж, відповідачем не надано, хоча дану обставину мав би довести саме відповідач.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням зазначеного, постанову серії ЕАК №2436652 від 24.04.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП, згідно якої, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього - закрити.

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, з підстав не сплати позивачем судового збору, до задоволення не підлягає, оскільки судовий збір позивачем сплачено, що підтверджується відповідною квитанцією від 21.12.2020 року.

Відповідно до ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений ним за подання адміністративного позову у даній справі.

Керуючись ч. 1 ст. 6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання представника про залишення позову без розгляду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2436652 від 24.04.2020 року за ч.1 ст. 132-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30.12.2020 року.

Суддя О. М. Кіпчарський