Справа № 200/11788/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

11 січня 2021 р. Справа №200/11788/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними рішень та їх скасування, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), відповідно тексту якого просила:

поновити строк звернення до суду;

визнати незаконним наказ від 09.04.2020 №470-АГ «Про призначення службового розслідування», наказ від 28.04.2020 №4614-АГ «Про продовження терміну проведення службового розслідування» та скасувати їх;

визнати незаконним наказ від 01.06.2020 №785-АГ «Про результати службового розслідування» в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та скасувати його в цій частині.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 вказану позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачці десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду оригіналу документу про сплату судового збору у визначеному розмірі, надання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку разом із доказами поважності причин його пропуску.

У встановлений судом строк позивачкою надано докази сплати судового збору у визначеному судом розмірі та заяву про поновлення процесуальних строків відповідно до вимог ст. 121 КАС України.

За змістом вказаної заяви зазначено таке.

01 червня 2020 року відносно позивачки видано наказ № 785-АГ, яким накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. 07 червня 2020 року позивачка звернулась до відповідача із проханням надати підставу для видання названого вище наказу. 03 липня 2020 року позивачці надано висновки службового розслідування.

На той час, зазначає позивачка, її було переведено на іншу посаду, а тому можливість отримати правову допомогу відносно дій керівника була обмежена військовими обов`язками.

З 15 вересня 2020 року до листопада 2020 року позивачка перебувала на лікуванні, що підтверджується відповідною довідкою.

У листопаді 2020 року позивача звернулась до свого керівника за правовою допомогою, однак їй було відмовлено. Після чого вона розпочала збирати документи з метою звернення до суду.

За вказаних обставин просить поновити строк звернення до суду.

Судом встановлені такі фактичні обставини у даній частині.

14 червня 2019 року ОСОБА_1 укладено контракт з Донецьким прикордонним загоном Донецько-Луганського регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України строком на 5 років 14.06.2019 по 13.06.2024. Підстава наказ від 12.04.2019 № 178-ОС.

Згідно витягу з наказу Східного регіонального управління Донецького прикордонного загону від 09.04.2020 № 470-АГ «Про призначення службового розслідування» наказано провести службове розслідування відповідно рапорту підполковника ОСОБА_2 № 6894 про перевірку можливих фактів несанкціонованих дій з інформацією з боку ОСОБА_3 .

Термін вказаного службового розслідування продовжено на підставі наказу від 28.04.2020 № 614-АГ.

26 травня 2020 року затверджено службового розслідування щодо перевірки можливих фактів несанкціонованих дій з інформацією старшим інспектором прикордонної служби 1-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшим прапорщиком ОСОБА_4 .

Відповідно витягу з наказу від 01.06.2020 № 785-АГ «Про результати службового розслідування» наказано інформацію, викладену у рапорті заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальника Головного оперативно-розшукового відділу Донецького прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 09.04.2020 № 6894 вважати підтвердженою у частині здійснення несанкціонованих дій з боку старшого прапорщика ОСОБА_5 … . За порушення вимог ст. 16 Статуту Внутрішньої служби ЗС України абз. 4 п. 3.4 наказу АДПСУ від 14.01.2010 № 7/дск «Про затвердження порядку доступу до інформації, що обробляється в інформаційно-телекомунікаційній системі прикордонного контролю «ГАРТ-1» ДПСУ … оголосити ОСОБА_6 стягнення «сувора догана».

Позивачкою до матеріалів справи надано постанову Волноваського районного суду Донецької області від 06.10.2020 у справі № 221/4573/20, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 172-8 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно довідки КЗ «Обласна клінічна лікарня ім. І. І. Мечникова» від 27.11.2020 № б/н ОСОБА_1 дійсно з 15.09.2020 по 27.11.2020 знаходилась на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ «Обласна клінічна лікарня ім. І. І. Мечникова».

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до п.17 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Правовідносини, які виникають під час проходження військослужбовцем військової служби, у тому числі й щодо проведення щодо них службового розслідування, за невиконання наказів командира і накладання дисциплінарного стягнення на військовослужбовців за результатами службового розслідування відносяться до поняття публічна служба.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 22.04.2020 справа № 811/1664/18 та від 30.07.2020 справа № 817/1540/17.

Вказаний вище контракт від 14.06.2019 свідчить, що позивачка проходила військову службу в Державній прикордонній службі України.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск, а також відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод та законних інтересів. Законодавець передбачив, що у разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

У свою чергу поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені, про що вказано у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 справа № 340/1019/19.

Щодо визначення, власне, поважності причин пропуску строку звернення до суду, то суд вважає за необхідне вказати, що законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування, та доданих до неї матеріалів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 06.03.2019 (справа №805/1985/18-а), від 04.09.2019 (справа №826/14779/15).

Зміст позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду свідчать, що 03.07.2020 позивачці було надано висновки службового розслідування. При цьому наказ від 01.06.2020 № 785-АГ доведений до її відома 05.06.2020.

Відповідно до п. 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року№ 731-IX передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, присічним строком для звернення із даним позовом є 06.08.2020. Тоді як із позовною заявою ОСОБА_1 звернулась 11.12.2020.

Позивачка зазначає, що з 15.09.2020 перебувала на лікуванні, у підтвердження чого надає відповідну довідку.

У даному контексті Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 справа № 200/2808/19-а зазначив: «Також позивачка перебувала на лікарняному з 21.12.2018, тобто вже після спливу шестимісячного строку (від 27.03.2018), у зв`язку з чим зазначені доводи правомірно не були взяті до уваги судами попередніх інстанцій.».

Отже, перебування на лікарняному вже після вичерпання строку звернення до суду не може вважатись об`єктивною підставою для поновлення такого.

Крім того, суд звернув увагу, що перебування на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ «Обласна клінічна лікарня ім. І. І. Мечникова» протягом вказаного вище періоду, не завадило позивачці бути присутньою у судовому засіданні за наслідками якого винесена постанова Волноваського районного суду Донецької області від 06.10.2020.

Щодо посилання позивачки на неможливість отримання правової допомоги у зв`язку із перебуванням на військовій службі, то дані обставини нічим не підтверджено, а тому суд сприймає такі критично.

Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 справа № 805/1985/18-а висловлено такий правовий висновок: «Непоінформованість позивача про порушення своїх прав через байдуже ставлення до них або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, викладені у заяві про поновлення строку не можуть бути підставою для поновлення відповідного процесуального строку, оскільки не є об`єктивно непереборними чи такими, що не залежали від волі позивачки.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Висновки суду.

Стаття 169 КАС України.

4. Позовна заява повертається позивачеві, якщо:

9) у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Стаття 123 КАС України.

2. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає поверненню з доданими до нього документами без розгляду.

Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 12, 123, 169, 241-243, 248, 256, 293-295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними наказів від 09.04.2020 №470-АГ «Про призначення службового розслідування», від 28.04.2020 №4614-АГ «Про продовження терміну проведення службового розслідування» та їх скасування, визнання незаконним наказу від 01.06.2020 №785-АГ «Про результати службового розслідування» у частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та його скасування у цій частині разом із доданими документами повернути без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 293-295 КАС України, з урахуванням положень пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя І.В. Буряк