Справа № 229/4984/20
Суддя: Рагозіна С. О.
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/229/3/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби "Дергачі" Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі інспектора прикордонної служби майстра 3 групи іпк віпс (ти А) впс «Дергачі» старшого прапорщика Савченка Сергія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі інспектора прикордонної служби майстра 3 групи іпк віпс (ти А) впс «Дергачі» старшого прапорщика Савченка Сергія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення СхРУ №074046 від 21 жовтня 2020 року та закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 204-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 21 жовтня 2020 року інспектором прикордонної служби майстром 3 групи іпк віпс (ти А) впс «Дергачі» старшим прапорщиком ОСОБА_2 винесено постанову СхРУ №074046 про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, у вигляді штрафу у сумі 1700 грн.

Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 204-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту та охорони державного кордону України. Зазначені відносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державний кордон України» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про державний кордон України» «особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю». Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач перетнув державний кордон України з РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка», який на час складання постанови знаходиться на непідконтрольній Україні території.

З об`єктивної сторони передбачене ст. 204-2 КУпАП правопорушення полягає у порушенні порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Наведене свідчить, що правопорушенням за ст. 204-2 КУпАП є порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, а не фізичний перетин лінії державного кордону України.

За таких обставин дії позивача не охоплюються диспозицією ст. 204-2 КУпАП, а тому не містять складу даного правопорушення.

В оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого прийнято рішення про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.

В порушення вимог ст. 268 КУпАП позивачу не були роз`яснені його права та обов`язки, не надано можливості подати пояснення та зауваження під час розгляду адміністративної справи.

На підставі цього просить суд скасувати постанову СхРУ №074046 від 21 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, відносно нього, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що 21 жовтня 2020 року під час перетину державного кордону України в пункті пропуску «Гоптівка» розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього проводився поверхнево і формально. Йому не були роз`яснені його права, він не мав змоги скористатися юридичної допомогою, працівники прикордонної служби чинили на нього психологічний тиск, залякували і звинувачували у діях, до яких він не причетний. Його змусили підписати пояснення, які він писав під диктовку, погрожуючи більш великими штрафами.

Свідок ОСОБА_3 підтвердила у судовому засіданні обставини, вказані позивачем у позові і у судовому засіданні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву у встановлений строк від нього не надходило, тому на підставі ст. 205 КАС України, суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

З матеріалів справи суд встановив, що 21 жовтня 2020 року інспектором прикордонної служби майстром 3 групи іпк віпс (ти А) впс «Дергачі» старшим прапорщиком ОСОБА_2 винесено постанову СхРУ №074046 про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, у вигляді штрафу у сумі 1700 грн.

У постанові зазначено, що 21 жовтня 2020 року о 04 годині 35 хвилин в пункті пропуску «Гоптівка» на в`їзд в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який пояснив, що він виїхав до тимчасово окупованої території Донецької області 22 січня 2020 року через КПВВ «Майорське», а 20 жовтня 2020 року перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» №2268-VІІІ від 18.01.2018, порушив порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту. Так у постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином ст. 12 Закону відсилає до іншого нормативно-правового акту, а саме «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі Порядок).

Яку конкретно норму вказаного Порядку порушено в постанові не зазначено, що є істотним порушенням.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України «В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачами не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності їх дій з прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і на спростування адміністративного позову.

При цьому постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, зокрема показання свідків тощо, на підставі яких особа, що ухвалила постанову, зробила висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з належних від нього причин.

Як вбачається з наведеного вище та наданої копії постанови, у даній справі немає доказів взагалі; відсутні навіть посилання на них.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Позивач також вказує, що йому не було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

В оскаржуваній постанові відсутня відмітка та підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, при цьому копію протоколу про адміністративне правопорушення сторонами суду не надано, чи складався він невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд доходить висновку про відсутність доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, істотні порушення з якими складена постанова, а також те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, за відсутності достатніх даних про вчинення позивачем правопорушення, постанову необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову позивач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення, яке судом було задоволено. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день звернення ОСОБА_1 до суду складав 420,40 грн.

Оскільки суд дійшов до висновку про повне задоволення позову ОСОБА_1 , то судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 133, 139, 246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 247, 251, 280 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби "Дергачі" Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі інспектора прикордонної служби майстра 3 групи іпк віпс (ти А) впс «Дергачі» старшого прапорщика Савченка Сергія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення СхРУ №074046 від 21 жовтня 2020 року, ухвалену інспектором прикордонної служби майстром 3 групи іпк віпс (ти А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України старшим прапорщиком Савченком С.Ю. на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1 700 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (, 61166, Харківська обл., м. Харків, пр. Інженерний, буд. 7) на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. О. Рагозіна