Справа № 497/1546/2020
Суддя: Раца В. А.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/1546/2020
Провадження № 2-а/497/3/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.,

секретаря - Божевої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальйону №1 Роти №7 відділу організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області лейтенант поліції Осипюк Артур Ігорович, Головне управління Національної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора батальйону №1 Роти №7 відділу організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області лейтенант поліції Осипюк Артур Ігорович, Головне управління Національної поліції в Одеській області та просить постановити рішення, яким скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3356259 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2020 року о 15 годині 06 хвилин в м.Ізмаїл по проспекту Суворова, 33 відповідач склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. При цьому після зупинки відповідач повідомив про порушення ним п.16.6 Правил дорожнього руху та почав вимагати для пред`явлення документи, передбачені п.2.1 ПДР, при цьому не зачитавши його прав та не ознайомивши його з матеріалами справи. Позивач зазначає, що відповідач планував скласти Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у зв`язку з порушенням п.16.6 ПДР, тому він не мав права вимагати до пред`явлення поліс страхування. Він вважає що постанову складено з порушенням чинного законодавства, вона не відповідає дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

Також 26.11.2020 року позивач надав заяву, в який просить поновити йому строк звернення до адміністративного суду, так як копію постанови ним було отримано 07.11.2020 року, що підтверджується інформацією з веб-сайту Укрпошти, а тому він вважає, що постанова набирає законної сили 17.11.2020 року, а строк на оскарження спливає 17.11.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити.

Відповідач - Інспектор батальйону №1 Роти №7 відділу організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області лейтенант поліції Осипюк Артур Ігорович, Головне управління Національної поліції в Одеській області, у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на адміністративний позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі було постановлено 29.10.2020 року, позивач її отримав 07.11.2020 року, що підтверджується інформацією з веб-сайту Укрпошти при відстеженні номеру поштового відправлення - 556 (а.с.17), а до суду він звернувся з позовом 13.11.2020 року, тобто без порушення відповідного строку на звернення до суду.

Відповідно до завдання адміністративного судочинства, визначеного у ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Одним із завдань поліції, визначеним у п. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», є надання поліцейських послуг у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно з положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( ст. 9 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Так, згідно оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3356259 від 29 жовтня 2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що він керуючи транспортним засобом порушив вимогу п.п.16.6 ПДР України та не пред`явив на законну вимогу чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з накладенням адміністративного стягнення у виді 425 грн. штрафу (а.с.10).

Разом з тим, відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: в ідповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили б про складання протоколів про порушення позивачем правил дорожнього руху, або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, через які у відповідача були б підстави перевірити у позивача договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України у свої ухвалі від 27.04.2017 року у справі за № К/800/1398/17.

Відповідачем на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення, а також порушення п.п.16.6 Правил дорожнього руху, не надано жодного доказу, хоча судом неодноразово витребувалися у відповідача докази по справі.

Таким чином, відповідачем до суду не надано будь-яких доказів, які б спростовували пояснення позивача та підтверджували викладені в постанові обставини.

Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

В ході розгляду даної справи відповідачем, на якого у даному випадку покладений обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП не доведено належними та допустимими засобами доказування вчинення позивачем 29 жовтня 2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП "доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_1 , викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, незважаючи на заперечення позивачем своєї вини, відповідач, як суб`єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, тобто не тільки зафіксувати його шляхом складення постанови, однак такі докази відсутні та до письмових пояснень надані не були.

Отже, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 247 ч.1 п.1, ст. 293 КУпАП , керуючись ст.ст. 5, 19, 7, 241-246, 250, 251, 255, 286, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора батальйону №1 Роти №7 відділу організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області лейтенант поліції Осипюк Артур Ігорович, Головне управління Національної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову Інспектора батальйону №1 Роти №7 відділу організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області лейтенанта поліції Осипюка Артура Ігоровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3356259 від 29 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого Одеського апеляційного адміністративного суду через Болградський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя В.А. Раца