Справа № 340/692/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2021 року справа № 340/692/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії за вислугу років як працівнику льотного складу цивільної авіації з 01 січня 2004 року на підставі приписів статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон).

Водночас просив суд зобов`язати Управління перерахувати пенсію та виплатити додаткові кошти (а.с.1-4).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимогу заяви.

Пояснив, що перебуває на пенсійному обліку з 1992 року.

Пенсія призначена за вислугу років як працівнику льотного складу авіації.

01 січня 2004 року Управління перерахувало пенсію на загальних підставах, зменшивши її розмір, оскільки внесли зміни до статті 53 Закону.

Твердить, що зміни до діючого законодавства не можуть впливати на правовідносини, які пов`язані зі задовго призначеною пенсією.

Звертає увагу, що до спірних правовідносин не поширюється строк звернення до суду, так як зменшення розміру пенсії відбулось з вини Управління.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.34-36).

У судовому засіданні представник Управління пояснила, що позивач пропустив строк звернення до суду.

Зазначила, що зміна порядку обчислення пенсії обумовлена внесенням змін до норми права, на підставі якої призначена.

Ухвалою суду від 13 січня 2021 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.180).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку на території України з 01 травня 1992 року (а.с.178).

Пенсія призначена на підставі припису частини 1 статті 53 Закону за вислугу років як працівнику льотного складу авіації (а.с.178).

На час призначення пенсії і до 01 січня 2004 року Управління Пенсійного фонду у Гайворонському районі Кіровоградської області, яке увійшло до складу відповідача, визнало, що стаж працівника льотного складу становить 25 років 4 місяці 14 днів, а загальний стаж 27 років 1 місяць 27 днів (а.с.10-17).

ОСОБА_1 працював льотчиком інструктором 1 класу в авіаційній організації ДОСААФ Грозненського АУЦ ДОСААФ (а.с.10).

З 01 січня 2004 року пенсія призначена на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.168-169).

Розрахунок пенсії проведено з урахуванням загального страхового стажу і становить 1769 грн. станом на 01 липня 2020 року (а.с.168-169).

Якщо би пенсію призначили як працівнику льотного складу цивільної авіації, то розмір перевищував би 10000 грн. (а.с.168-169).

21 січня 2020 року Управління відмовило позивачу в обчисленні пенсії на підставі припису частини 3 статті 53 Закону (а.с.9).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

24 вересня 2020 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вирішив позов пенсіонера до територіального підрозділу Пенсійного фонду України (справа №569/19123/17).

Пенсіонер звернувся до суду у листопаді 2016 року і просив поновити виплату пенсії з 2009 року.

Верховний Суд зробив висновок, що до спірних правовідносин не застосовується строк звернення до суду, якщо особа не отримувала пенсію з вини держави в особі її компетентних органів.

Водночас приписами частини 2 статті 87 Закону встановлено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Вивчивши рішення Верховного Суду, суд погоджується з цим правовим висновком.

Невиплату пенсії у повному розмірі позивач обґрунтовує безпідставним застосуванням Управлінням норми права, котра набула чинності після призначення пенсії.

Таким чином, невиплату пенсії у повному розмірі ОСОБА_1 пов`язує з наявністю вини Управління.

Отже, до спірних правовідносин не застосовується строк звернення до суду.

Перш за все, приписами частин 1 та 2 статті 53 Закону (станом на день призначення пенсії (01 травня 1992 року)) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком.

Пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку (статті 64 67, 69), одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на

пенсію за вислугу років (статті 54 і 55).

Приписами пункту «а» частини 1 статті 54 Закону визначено, що право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення

строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний орган, який призначав пенсію, визнав, що ОСОБА_1 набув право на пенсію за вислугу років як працівник льотного складу авіації, оскільки не враховувалась відомча підпорядкованість організації, в якій працював.

07 грудня 1999 року набрали чинності зміни до статті 53 Закону.

«Пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком.

Пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку (статті

64-67, 69), одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років (статті 54 і 55), крім пенсій працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах.

Працівникам льотно-випробного складу та особам льотних

екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Водночас приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17 листопада 1999 року (далі Закон 2), яким внесено згадані зміни до статті 53 Закону, встановлено, що дія статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на працівників з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом.

Отже, з 07 грудня 1999 року розмір пенсії льотного складу авіації змінився залежно від підпорядкування установ і організацій, в яких працювали особи.

Установа, в якій працював позивач, перебувала у підпорядкуванні Міністерства оборони СРСР і РФ (не відносилась до цивільної авіації).

Зміни у законодавстві призвели до збільшення розміру пенсії особам цивільної авіації, які вийшли на пенсію до набрання чинності змін до статті 53 Закону, по відношенню до пенсії осіб льотного складу, які працювали в установах іншого підпорядкування і вийшли на пенсію також у згаданий час.

Суд вбачає дискримінацію у такому відмінному відношенні до підгрупи пенсіонерів (льотчики авіації (не військовослужбовці), які підпорядковувались Міністерству оборони), що входять в одну групу (льотчики авіації) і тривалий час отримували пенсію на одних і тих же умовах з льотчиками цивільної авіації.

Дискримінація різне ставлення до різних осіб за однакових обставин і за відсутності виправдання такого різного ставлення.

До 07 грудня 1999 року держава не бачила відмінності між згаданими підгрупами льотчиків.

Різниця у правовому статусі між льотчиками цивільної і іншого підпорядкування авіації, яка встановлена державою, не виправдовувала різного ставлення до пенсіонерів цих підгруп, які на той час вже вийшли на пенсію.

Приписами частини 1 та 2 статті 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Отже, Основний Закон забороняє дискримінацію.

Припис пункту 2 Прикінцевих положень Закону 2 з метою недопущення дискримінації працівників льотного складу нецивільної авіації, які вийшли на пенсію до набрання ним чинності, має тлумачитись, як такий, що поширює дію на вказаних пенсіонерів.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність та скасування рішення Управління, яким позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії в межах статті 53 Закону.

Захист порушеного права полягає у зобов`язанні відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі припису частини 3 статті 53 Закону.

Таким чином, позов належить задовільнити.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 840,80 грн. (а.с.4).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 21 січня 2020 року, якими ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви від грудня 2019 року про перерахунок пенсії.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року на підставі припису частини 3 статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вислугу років як працівнику льотного складу цивільної авіації та доплатити додаткові кошти.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині сплати заборгованості з виплати пенсії за січень 2004 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей