Справа № 813/7022/13-а
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року справа №813/7022/13-а

зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М.,

представника позивача Гордієнко О.Ю.,

представника відповідача Холявки І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Український стандарт до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Український стандарт (далі позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Український стандарт») звернулося до адміністративного суду з позовом до Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправними дій посадових осіб податкового органу щодо зміни визначених позивачем показників задекларованих доходів в сумі 212958,58 грн. у 4 кварталі 2014 року та показників податкового зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2011 року, січень, лютий та грудень 2012 року в сумі 44991,72 грн. та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.09.2013 №/3402, № /3403 та №/3404.

За результатами розгляду справи Львівський окружний адміністративний суд постановою від 08.12.2016 позовні вимоги задовольнив.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11.07.2017 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 28.02.2020 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 у справі №813/7022/13-а скасував. Справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 31.03.2020 суддя прийняв справу до провадження.

Ухвалою від 07.10.2020 суд викликав для допиту свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Ухвалою від 07.10.2020 суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду по суті спору.

Ухвалою від 16.12.2020 суд здійснив заміну відповідача у справі Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області правонаступником Головним управлінням ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті з порушенням норм законодавства, оскільки прийняті на підставі висновків, які ґрунтуються не на первинних облікових звітних документах, а виключно на припущеннях Так, позивач зазначає, що господарські операції з контрагентами, вказаними в акті перевірки оформлені первинними документами, які відповідачем не були взяті до уваги. Відтак позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач проти позовних вимог заперечив та вказав на законність оспорюваних податкових повідомлень-рішень. Відповідач зазначає, що під час проведення перевірки позивачем не доведена реальність господарських операцій. Окрім цього, господарські операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу на здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій.

11.09.2020 представник позивача подав до суду додаткові обґрунтування позовних вимог, в яких зазначає, що відповідальність за достовірність даних, занесених до первинних документів несе посадова особа юридичної особи, яка видає такий первинний документ та підписує його. Представник позивача наголошує, що жодним офіційним документом не встановлено порушень посадових осіб позивача при видачі первинних документів. Контрагенти позивача (товариство з обмеженою відповідальністю «АРС Трейд», товариство з обмеженою відповідальністю «Ейс констракшен менеджментґ» та приватне підприємство «Біко Агротрейд») припинені, а тому неможливо зробити перевірку правомірності дій їх керівників. Представник позивача зазначає, що перевірка дотримання вимог податкового законодавства товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Український стандарт» здійснювалась на підставі постанови слідчого в межах кримінального провадження. А відтак, оскаржені податкові повідомлення-рішення протиправно прийняті до набрання законної сили судовим рішенням у відповідній кримінальній справі.

05.10.2020 представник відповідача подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що в результаті проведення перевірки відповідач встановив, що контрагенти позивача товариство з обмеженою відповідальністю «АРС Трейд», товариство з обмеженою відповідальністю «Ейс констракшен менеджментґ» та приватне підприємство «Біко Агротрейд» у період здійснення спірних господарських відносин не володіли фактичними господарськими ресурсами. Крім того, у межах кримінальної справи №41/0279 встановлено, що вказані юридичні особи створені без наміру здійснення підприємницької діяльності, а з метою сприяння в ухиленні від сплати податків.

16.12.2020 представник позивача надав суду заперечення на додаткові пояснення відповідач, в яких зазначив про реальність господарських відносин товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Український стандарт» з контрагентами. Представник позивача вказує, що відповідач не мав підстав визнавати господарські операції позивача безтоварними, а тому безпідставно визнав їх такими, що отримані безоплатно, включив їх до складу доходу позивача та нарахував на вказану суму податки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових запереченнях. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Український стандарт зареєстровано 21.02.2003 у Виконавчому комітеті Львівської міської ради, (свідоцтво про державну реєстрацію від 21.02.2003 №0003072). Взято на облік в органах державної податкової служби 25.03.2003 за №32409719. Станом на 21.02.2011 перебувало на обліку в ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області. У період, за який проводилася перевірка, відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 17.06.2005 №17743855, виданого ДПІ у Залізничному районі м. Львова, індивідуальний податковий номер 30, був зареєстрований платником ПДВ з 18.04.2003 по 12.08.2013.

Державною податковою інспекцією у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин: з товариством з обмеженою відповідальністю Арс Трейд за період: квітень, червень 2011 року; з товариством з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент за період: серпень, листопад, грудень 2011 року; з приватним підприємством Біко Агротрейд за період: лютий 2012 року, результати якої оформлено актом від 19.08.2013 № 271/22-10/32409719.

Вказаним актом зафіксовано порушення позивачем вимог:

пунктів 135.1, 135.2, 135.3 статті 135 Податкового кодексу України, що полягало у завищенні доходів по безтоварних операціях за 4 квартал 2011 року в загальній сумі 212958,58 грн.;

підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, пунктів 44.1, 44.3 статті 44, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що полягало у завищенні витрат по безтоварних операціях в загальній сумі 297284,00 грн., у тому числі: за 2 квартал 2011 року в сумі 3801,58 грн., за 3 квартал 2011 року в сумі 8433,03 грн., за 4 квартал 2011 року в сумі 223162,45 грн., за 1 квартал 2012 року в сумі 12495,54 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 17078,88 грн., за 3 квартал 2012 року в сумі 17078,88 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 15233,64 грн.;

підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, пунктів 44.1, 44.3 статті 44, пунктів 135.1, 135.2, 135.3, 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктів 146.1, 146.4, 146.5 статті 146 Податкового кодексу України, що полягало у заниженні податку на прибуток в загальній сумі 129795,30 грн., у тому числі: за 2 квартал 2011 року в сумі 59202,40 грн., за 3 квартал 2011 року в сумі 13669,60 грн., за 4 квартал 2011 року в сумі 2346,90 грн., за 1 квартал 2012 року в сумі 2624,10 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 45166,60 грн., за 3 квартал 2012 року в сумі 3586,60 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 3199,06 грн.;

пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, що полягало у завищенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість за рахунок безтоварних операцій в загальній сумі 44991,72 грн., у тому числі: за листопад 2011 року в сумі 15700,28 грн., за січень 2012 року в сумі 26641,44 грн., за лютий 2012 року в сумі 250,00 грн., за грудень 2012 року в сумі 2400,00 грн.;

пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що полягало у завищенні податкового кредиту за рахунок безтоварних операцій в загальній сумі 126358,39 грн., у тому числі: за квітень 2011 року в сумі 31933,34 грн., за червень 2011 року в сумі 10333,33 грн., за серпень 2011 року в сумі 35141,44 грн., за листопад 2011 року в сумі 15700,00 грн., за грудень 2011 року в сумі 250,00 грн., за лютий 2012 року в сумі 33000,00 грн.;

вимоги пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що полягало у заниженні податку на додану вартість в загальній сумі 81366,67 грн., у тому числі: за квітень 2011 року в сумі 31933,34 грн., за червень 2011 року в сумі 7933,33 грн., за серпень 2011 року в сумі 8500,00 грн., за лютий 2012 року в сумі 33000,00 грн.

Допущення вказаних порушень податковий орган пов`язує з неправомірним включенням до складу витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, відповідного податкового періоду вартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) по безтоварних операціях з придбання товарно-матеріальних цінностей та амортизації основних засобів у товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент (згідно з договором від 01.08.2011 № 01/08 про поставку будівельних виробів, матеріалів та виробів з ПВХ, будівельного обладнання), у товариства з обмеженою відповідальністю Арс Трейд (згідно з договором від 01.04.2011 № 104 про поставку товарів (будівельних виробів, матеріалів та виробів з ПВХ, будівельного обладнання) та у приватного підприємства Біко Агротрейд (згідно з договором від 29.02.2012 про поставку товарів (будівельних виробів, матеріалів та виробів з ПВХ, будівельного обладнання), а податок на додану вартість, сплачений у складі такої вартості - до податкового кредиту відповідного податкового періоду.

Свою позицію відповідач обґрунтовує такими мотивами: згідно з актами Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби від 17.05.2013 № 1699/22.8/36757122, № 1700/22.8/37451200 та № 1706/22-8/36677875 неможливо провести зустрічні звірки товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент, товариства з обмеженою відповідальністю Арс Трейд та Приватного підприємства Біко Агротрейд; обліковий стан товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент - припинено, але не знято з обліку; в ході аналізу податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт і устаткування, яке необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства; згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_2 (керівник товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент) останній зареєстрував вказане підприємство за винагороду, фактично господарську діяльність від імені цього підприємства не здійснював, а лише підписував документи; обліковий стан приватного підприємства Біко Агротрейд - припинено, але не знято з обліку; в ході аналізу податкової звітності приватного підприємства Біко Агротрейд встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту і устаткування, яке необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства; згідно з протоколів допиту ОСОБА_3 (директор приватного підприємства Біко Агротрейд) останній відмовився від надання показань на допиті, посилаючись на статтю 63 Конституції України; обліковий стан товариства з обмеженою відповідальністю Арс Трейд - визнано банкрутом; в ході аналізу податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю Арс Трейд встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, автомобільного чи іншого транспорту і устаткування, яке необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства; згідно з протоколом допиту ОСОБА_1 (директор Товариства з обмеженою відповідальністю Арс Трейд) останній повідомив, що він не має відношення до діяльності цього підприємства; позивачем не було надано до перевірки товарно-транспортних накладних, які б підтверджували факт транспортування товарно-матеріальних цінностей від задекларованих постачальників до товариства з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт.

Вказані обставини слугували підставою для висновку податкового органу про те, що господарські операції з товариством з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент, товариством з обмеженою відповідальністю Арс Трейд і приватним підприємством Біко Агротрейд не спрямовані на реальне настання правових наслідків, у зв`язку з чим позивач неправомірно сформував витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, та податковий кредит на підставі вказаних операцій, а також безпідставно сформував дохід та податкові зобов`язання з податку на додану вартість при здійсненні реалізації товарів, придбаних у вказаних підприємств (у тому числі, шляхом використання таких товарів у будівництві) іншим суб`єктам господарювання, зокрема, Тернопільській сільській раді Миколаївського районі та Львівському державному університету безпеки життєдіяльності.

На вказаний акт перевірки позивач подав заперечення, за результатами розгляду яких висновки акту перевірки залишені без змін.

Зафіксовані в акті порушення слугували підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 04.09.2013:

№ /3403, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток в загальній сумі 147372,20 грн., у тому числі: в сумі 123321,10 грн. за основним платежем, в сумі 24051,10 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

№ /3402, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2012 рік в сумі 30829,00 грн.;

№ /3404, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 102117,67 грн., у тому числі: в сумі 81366,67 грн. за основним платежем, в сумі 20751,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Також податковим органом здійснено коригування показників товариства з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт шляхом виключення з автоматизованої системи співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів Податковий блок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2011 року, січень, лютий та грудень 2012 року в загальній сумі 44991,72 грн.

Не погоджуючись з діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Пунктами 135.1, 135.2 статті 135 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) інші доходи включають, зокрема, вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що витрати операційної діяльності включають, зокрема: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту а пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Абзацами 1, 2 пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв`язку). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Підпунктами а, б пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Згідно положень абзацу 1 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового період.

Відповідно до приписів абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень вбачається, що підставою для відображення господарських операцій у податковому обліку є фактичне здійснення таких операцій у межах господарської діяльності та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, які розкривають суть та зміст операцій та відображають їх реальне вчинення.

При цьому якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення.

Реальність також потребує з`ясування того факту, чи справді відповідні активи отримано від указаного у первинних документах контрагента.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також: сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Суд встановив, що позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт з питань дотримання вимог податкового законодавства проведена на підставі аналізу: оборотно-сальдових відомостей; договорів; актів здачі-приймання виконаних робіт; податкових накладні; видаткових накладних; реєстру виданих та отриманих накладних; банківських виписок по особовому рахунку; податкових декларацій з ПДВ; карток рахунків 631, 131, 10 по контрагентах товариству з обмеженою відповідальністю АРС Трейд, товариству з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент, приватному підприємству Біко Агротрейд.

Товариство з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт придбавало товари роботи послуги у товариства з обмеженою відповідальністю АРС Трейд, товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент, приватного підприємства Біко Агротрейд, та відповідно сформувало на підставі первинних документів бухгалтерського обліку податковий кредит з ПДВ (відповідають даним додатку №5 до податкової декларації по ПДВ) та валові витрати.

Щодо господарських відносин позивача з контрагентом товариством з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент суд встановив таке.

01.04.2011 між товариством з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю АРС Трейд (продавець) укладено договір поставки, згідно якого постачальник зобов`язується постачати покупцеві товар (будівельні вироби, матеріали та вироби з ПВХ, будівельне обладнання), надалі товар, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату згідно з умовами цього договору. Загальна вартість договору складає 191600,00 грн., у тому числі ПДВ. На виконання умов вказаного договору, продавцем були виписані податкові накладні: від 29.04.2011 №256 на суму 191600,00 грн, в.т.ч. ПДВ 31933,34 грн., від 03.06.2011 №442 на суму 62000,00 грн., в.т.ч. ПДВ 10333,33 грн., та передано ТМЦ, а товариство з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт отримало ТМЦ (бетонозмішувачі автомобільні СБ-92 в кількості 2 шт., колія підкранова L 6 м/пог в кількості 10 шт.) від товариства з обмеженою відповідальністю АРС Трейд через посадову особу за довіреностями від 29.04.2011 №73 та від 01.06.2011 №123. Розрахунки за отримані ТМЦ покупцем проведено у безготівковій формі у повному обсязі, що підтверджується долученими до матеріалів справи, платіжними дорученнями.

Товариством з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт понесено витрати на придбання товарів у товариства з обмеженою відповідальністю ТзОВ АРС Трейд, та відповідно були задекларовані позивачем та включені в Декларацію на прибуток підприємства на 2-4 квартали 2011 року та 2-4 квартали 2012 року, а суми податку на додану вартість включені до податкового кредиту у відповідних періодах та відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, що підтверджено висновками акта перевірки.

Щодо подальшого використання отриманих від товариства з обмеженою відповідальністю АРС Трейд товарів суд встановив наступне.

Придбані у товариства з обмеженою відповідальністю АРС Трейд бетонозмішувачі автомобільні СБ-92 використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується актами про заміну бетонозмішувачів від 28.04.2011, від 21.10.2011, службовими записками про необхідність заміни бетонозмішувачів від 25.04.2011, від 21.10.2011, фотографіями вказаних бетонозмішувачів.

В подальшому, що підтверджується перевіркою та зафіксовано в акті перевірки, товариство з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт відповідно до договору купівлі-продажу від 26.11.2012 №261112/01, укладеного з приватним акціонерним товариством Ірокс, продало останньому колію підкранову в кількості 4 шт., що підтверджується видатковою накладною від 22.05.2013 №000001 на суму 14400,00 грн., в.т.ч.ПДВ 2400,00 грн.

Решта підкранових колій L 6 м/пог у кількості 6 шт. використовується позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується актом інвентаризації від 12.08.2013, бухгалтерською довідкою по факту нарахування зносу на основні засоби, отримані за період з 01.01.2011 по 31.07.2013.

На підставі аналізу наведених первинних документів суд встановив, що товариством з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт усі придбані у товариства з обмеженою відповідальністю АРС Трейд товарно-матеріальні цінності (бетонозмішувачі автомобільні СБ-92 в кількості 2 шт., колія підкранова L 6 м/пог в кількості 10 шт.) були перепродані (4 колії підкранова L 6 м/пог), оприбутковані, введені в експлуатацію з нормою амортизації, та відповідно до актів приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів експлуатуються підприємством (2 бетонозмішувачі СБ-92 та 6 колій підкранових L 6 м/пог) на різних будівельних майданчиках, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами бухгалтерського та податкового обліку.

Щодо господарських відносин позивача з контрагентом товариством з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент суд встановив таке.

01.08.2011 між товариством з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент (продавець) укладено договір поставки, згідно якого постачальник зобов`язується постачати покупцеві товар (будівельні матеріали, вироби, матеріали та вироби з ПВХ, будівельне обладнання), надалі товар, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату згідно з умовами цього договору. Загальна вартість договору складає 500 000,00 грн., в.т.ч. ПДВ. На виконання умов вказаного договору, продавцем були виписані податкові накладні: від 05.08.2011 №136 на суму 159848,62 грн., в.т.ч. ПДВ 26641,44 грн.; від 31.08.2011 №717 на суму 51000,01 грн., в.т.ч. ПДВ 8500,00грн.; від 09.11.2011 №311 на суму 94201,68 грн., в.т.ч. ПДВ 15700,28 грн.; від 05.12.2011 №123 на суму 1500,00 грн., в.т.ч. ПДВ 250,00 грн.;, та передано ТМЦ, а ТзОВ БК Український стандарт отримало ТМЦ (вікна ПВХ, двері, водовідливи, опалубка колона, поковка, бруски обрізні, дошки, труби, шурупи) від товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент через осіб за довіреностями від 02.08.2011 №226 - ОСОБА_6 та від 31.08.2011 №267 - ОСОБА_4 . Розрахунки за отримані ТМЦ покупцем проведено у безготівковій формі у повному обсязі, що підтверджено, долученими до матеріалів справи, платіжними дорученнями.

Товариством з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт понесено витрати на придбання товарів у товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент, які задекларовані та включені в Декларацію на прибуток підприємства, суми податку на додану вартість включені нами до податкового кредиту у відповідних періодах та відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, що підтверджено висновками акта перевірки.

Отримані від товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент ТМЦ (вікна, двері ПВХ) використані позивачем у власній господарські діяльності при виконанні робіт для Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м.Львів, вул. Клепарівська, 35) в сумі 161243,33 грн., на підставі договору будівельного підряду від 12.04.2007 №65. Факт здійснення позивачем будівельних робіт в першій черзі будівництва гуртожитку з їдальнею та актовим залом по вул. Клепарівській, 35 у м.Львові підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2011 року від 30.11.2011, актами приймання виконаних будівельних робіт №01/11 від 30.11.2011, підсумковими відомостями використаних ресурсів за листопад 2011 року.

Отримані від товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент ТМЦ (водовідливи, опалубка колона, поковка, бруски обрізні, дошки, труби, шурупи) використані позивачем у власній господарські діяльності при виконанні робіт по реконструкції незавершеного будівництва дитячого садочку на 40 місць в селі Тернопілля Миколаївського району на загальну суму 225 522,90 грн., на підставі договору підряду від 19.08.2010 року №09/08/10. Факт здійснення позивачем вказаних будівельних робіт підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №3 від 24.11.2011, №1 від 15.12.2011, підсумковими відомостями використаних ресурсів за листопад - грудень 2011 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2011 року від 24.11.2011, за грудень 2011 року від 15.12.2011, довідкою від 28.03.2013 №34-38-01/22 зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт по питанню документального підтвердження виду, обсягу, якості виконання робіт та розрахунків з Тернопільською сільською радою за період з 01.04.2011 по 28.02.2013.

На підставі аналізу наведених первинних документів суд встановив, що товариством з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт усі придбані у товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент ТМЦ (вікна ПВХ, двері, водовідливи, опалубка колона, поковка, бруски обрізні, дошки, труби, шурупи) використані у власній господарській діяльності при будівництві об`єктів на замовлення Львівського державного університету безпеки життєдіяльності та Тернопільської сільською радою Миколаївського району, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами бухгалтерського та податкового обліку.

Щодо господарських відносин позивача з контрагентом приватним підприємством Біко Агротрейд суд встановив таке.

29.02.2012 між товариством з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт (покупець) та приватним підприємством Біко Агротрейд (продавець) укладено договір б/н поставки, згідно якого постачальник зобов`язується постачати покупцеві товар (будівельні матеріали, вироби, будівельне обладнання), надалі товар, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату згідно з умовами цього договору. Загальна вартість договору становить 198 000,00 грн., в.т.ч. ПДВ. На виконання умов вказаного договору, продавцем були виписано податкову накладну від 29.02.2012 №894 на суму 198 000,00 грн., в.т.ч. ПДВ 33000,00 грн., та передано ТМЦ, а товариство з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт отримало ТМЦ (металоформи). Розрахунки за отримані ТМЦ покупцем проведено у безготівковій формі у повному обсязі, що підтверджено, долученими до матеріалів справи, платіжними дорученнями.

Товариством з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт понесено витрати на придбання товарів у приватного підприємства Біко Агротрейд, які задекларовані та включені в Декларацію на прибуток підприємства, суми податку на додану вартість включені позивачем до податкового кредиту у відповідних періодах та відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, що підтверджено висновками акта перевірки.

Суд встановив, що металоформи, отримані від приватного підприємства Біко Агротрейд використовуються позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 29.02.2012, актом інвентаризації від 12.08.2013, бухгалтерською довідкою по факту нарахування зносу на основні засоби, отримані за період з 01.01.2011 по 31.07.2013.

На підставі аналізу наведених первинних документів суд встановив, що товариством з обмеженою відповідальністю БК Український стандарт усі придбані у приватного підприємства «Біко Агротрейд» товарно-матеріальні цінності (металоформи), оприбутковані, введені в експлуатацію з нормою амортизації, та відповідно до актів приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів експлуатуються підприємством на різних будівельних майданчиках, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами бухгалтерського та податкового обліку.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суд вважає, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, та підтверджують здійснення вищенаведених господарських операцій.

Верховний Суд у складі колегії суддів касаційного адміністративного суду при перегляді цієї справи в касаційному порядку в постанові від 28.02.2020 вказав на необхідність перевірки даних щодо участі керівників контрагентів позивача в діяльності очолюваних ними юридичних осіб, що має істотне значення для правильного вирішення спору. Також необхідно з`ясувати, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Український стандарт та товариством з обмеженою відповідальністю АРС Трейд та товариством з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб, задіяних у такому процесі, як свідків з метою з`ясування характеру та змісту здійснених операцій. Крім того, необхідно дослідити технічну можливість постачальників позивача виконати спірні поставки з урахуванням специфіки договірних зобов`язань та фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів), понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо).

На виконання вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 28.02.2020, суд з`ясував наступне.

Викликані ухвалою від 07.10.2020 для допиту у судове засідання свідки ОСОБА_1 (директор товариства з обмеженою відповідальністю АРС Трейд), ОСОБА_2 (директор товариства з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент) та ОСОБА_3 (директор приватного підприємства «Біко агротрейд) не з`явились.

Допитаний у судовому засіданні 16.12.2020 свідок ОСОБА_4 (директор позивача) зазначив, що договори укладались з контрагентами у місті Львові, видаткові накладні підписував менеджер товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Український стандарт», товари постачались на об`єкт, де зразу і монтувались, монтаж входив в ціну вікна. Безпосередньо укладенням договорів з вказаними контрагентами займався начальник підрозділу підсобних виробництв будівельного відділу ОСОБА_7 .

Допитана у судовому засіданні 16.12.2020 свідок ОСОБА_5 (головний бухгалтер позивача) зазначила, що товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Український стандарт» здійснювало безготівкові розрахунки з контрагентами товариством з обмеженою відповідальністю АРС Трейд, товариством з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент, приватним підприємством «Біко агротрейд». Всі первинні документи, отримані від контрагентів, оформлені належним чином, отримані від них товари використовувалися в господарській діяльності позивача. Безпосередньо вів переговори, здійснював пошук контрагентів та перевіряв їх добросовісність начальник підрозділу підсобних виробництв будівельного відділу ОСОБА_7 . Встановити деталі вказаних переговорів неможливо, у зв`язку з смертю ОСОБА_8 .

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю АРС Трейд припинене 24.05.2013, товариство з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент припинене 27.12.2012, приватне підприємство «Біко агротрейд» припинене 27.12.2012.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає за можливе встановити технічну можливість постачальників позивача виконати спірні поставки з урахуванням специфіки договірних зобов`язань та фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів), понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо).

Суд критично оцінює доводи позивача про неможливість постановлення оскаржених податкових повідомлень-рішень до набрання законної сили рішенням в кримінальній справі. Суд зазначає, що відповідно до наказу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова головного управління Міндоходів у Львівській області від 05.08.2013 №105 позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Український стандарт» проведена відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у зв`язку з ненаданням позивачем пояснень та документальних підтверджень на запит податкового органу, а не на підставі постанови слідчого у кримінальній справі, як стверджує позивач.

Суд зазначає, що сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом відсутності реального здійснення господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність право позивача від розрахунку з бюджетом третіх осіб. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.02.2018 у справі №826/6280/13-а.

Суд звертає увагу на те, що сам факт здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо службових осіб контрагентів позивача без надання доказів порушення вимог податкового зобов`язання останніми не є доказом ухилення позивача від сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В період здійснення господарських операцій товариство з обмеженою відповідальністю АРС Трейд, товариство з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент, приватне підприємство «Біко агротрейд» були включені до ЄДРПОУ та були платниками податку на додану вартість. Доказів відсутності статусу платника податку на додану вартість у вказаних контрагентів чи анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість з боку відповідача не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази в повній мірі підтверджують факт реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами товариством з обмеженою відповідальністю АРС Трейд, товариством з обмеженою відповідальністю Ейс констракшен менеджмент, приватним підприємством «Біко агротрейд».

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Як вже встановив суд на момент вчинення правочинів підприємства - контрагенти позивача були належним чином зареєстровані як юридична особа та платниками ПДВ.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що на момент укладення договорів з контрагентами, позивач проявив належну обачність.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Здійснення позивачем господарських операцій, їх реальний характер спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення, покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що висновки працівників ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області, що викладені в акті перевірки №270/22-10/32409719 від 19.08.2013 року, є безпідставними та необґрунтованими, а тому суд вважає протиправними дії посадових осіб щодо зміни визначених товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Український стандарт показників задекларованих доходів на суму 212958,58 грн. у 4-му кварталі 2011 року, та показників податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 44991,72 грн. за листопад 2011 року, січень, лютий, грудень 2012 року, а прийняті податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Український стандарт необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 328,41 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 04.09.2013 №/3404, №/3403, №/3402.

Визнати протиправними дії посадових осіб Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області щодо зміни визначених товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Український стандарт показників задекларованих доходів на суму 212958,58 грн. у 4-му кварталі 2011 року, та показників податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 44991,72 грн. за листопад 2011 року, січень, лютий, грудень 2012 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Український стандарт судовий збір в розмірі 2 328 (дві тисячі триста двадцять вісім) грн. 41 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 14.01.2021.

Суддя А.Г. Гулик