Справа № 620/5366/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року Чернігів Справа № 620/5366/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі також - відповідач, ГУ ДПС), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС щодо невизнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним та не проведення його списання, зобов`язати відповідача здійснити списання податкового боргу ОСОБА_1 на суму 40073,78 грн, з яких за податковим зобов`язанням в сумі 34672,50 грн, за штрафними санкціями в сумі 5401,28 грн ;

- визнати протиправними дії ГУ ДПС щодо опису майна у податкову заставу, зобов`язати відповідача скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 20.05.2020 № 6299/10/25-01-53-07.

Позов обґрунтовано тим, що податкове зобов`язання позивача зі сплати боргу виникло на підставі поданої ним декларації по орендній платі з фізичних осіб за 2016 рік № від 22.02.2016, тому у разі несплати боргу відповідач повинен був заявити вимогу до позивача в строк до 22.02.2019, проте сформував спірну вимогу 20.05.2020. Внаслідок такої бездіяльності контролюючого органу, у позивача утворилась штучна заборгованість з орендної плати.

Ухвалою суду від 16.11.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав до суду відзив, у якому позов не визнає з доводів, наведених у відзиві. Зазначає, що фактичному списанню заборгованості передує відповідна процедура, зокрема подання заяви, оцінка обставин та підготовка висновку, що в даному випадку не відбулось.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

20.05.2020 №234272-53 відповідачем сформована податкова вимога по сплаті позивачем податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб у сумі 40073,78 грн, за податковим зобов`язанням в сумі 34672,50 грн, штрафними санкціями 5401,28 грн. (податкова декларація за 2016 рік № ), та відповідно до статті 89 ПК України прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 20.05.2020 № 6299/10/25-01-53-07 (а.с.7-8).

12.08.2020 позивачем на адресу відповідача надіслана заява про визнання боргу безнадійним у зв`язку з закінченням строку його пред`явлення та списанням боргу (а.с.11).

08.10.2020 позивачем надіслано запит до відповідача щодо стану розгляду вищезазначеної заяви (а.с.12), на який 22.10.2020 отримано відповідь № 8639/ФОП/25-01-13-06-13, в якій повідомлено, що списання безнадійного боргу це право, а не обов`язок податкового органу (а.с.10).

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач завернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Вирішенню в межах даної справи належить питання щодо того, яким чином відбувається списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог Порядку №577, стосовно якого сплив строк давності, встановлений статтею 102 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 101.1 статті 101 ПК України безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, підлягає списанню.

У пункті 101.2 цієї статті під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута (підпункт 101.2.1); податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3).

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком №577.

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку №577 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку №577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку №577. В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 ПК України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 577, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Аналогічний правовий висновок викладено і в постановах Верховного Суду від 9 липня 2019 року (справа №0240/2269/18-а), від 4 вересня 2018 року (справа №813/4430/16), від 23 грудня 2019 року (справа №813/3277/18).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що спірний податковий борг слід кваліфікувати як безнадійний за ознакою збігу строку давності, протягом якого цей борг може бути стягнутий. Таким чином, з дня спливу 1095 днів з моменту виникнення податкового боргу у відповідача виник обов`язок щодо порушення за власною ініціативою розгляду питання про списання безнадійного податкового боргу. Невчинення контролюючим органом таких дій свідчить про його протиправну бездіяльність.

При цьому визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо несписання безнадійного податкового боргу є безумовною підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо опису майна позивача у податкову заставу.

Посилання відповідача, що списання податкового боргу є дискреційними повноваженнями відповідача суд відхиляє, оскільки відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Натомість, чинним законодавством покладено на податковий орган обов`язок щодо прийняття рішення з приводу визнання боргу, стосовно якого минув строк давності, безнадійним та його списання.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Суд звертає увагу на гарантоване статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий засіб (спосіб), що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року).

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки борг ОСОБА_1 в сумі 40073,78грн. є безнадійним, контролюючим органом проявлена протиправна бездіяльність в частині своєчасного списання останнього відповідно до положень Порядку №577, можливість прийняття відповідачем альтернативного рішення у законодавстві відсутня, то зобов`язання відповідача списати такий безнадійний борг є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи принцип ефективного судового захисту, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача провести списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 у сумі 40073,78 грн.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ДПС щодо опису майна у податкову заставу та зобов`язання відповідача скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 20.05.2020 № 6299/10/25-01-53-07, то вказані вимоги слід задовольнити, оскільки вони є похідними від вимог, які судом задоволено.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області щодо невизнання безнадійним податкового боргу ОСОБА_1 на суму 40073,78 грн. та не проведення його списання.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області провести списання податкового боргу ОСОБА_1 на суму 40073,78 грн, з яких: за податковим зобов`язанням в сумі 34672,50 грн, за штрафними санкціями в сумі 5401,28 грн.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області щодо опису майна ОСОБА_1 у податкову заставу.

Скасувати рішення Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області про опис майна у податкову заставу від 20.05.2020 № 6299/10/25-01-53-07.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 (вісімсот сорок) грн 80 коп., сплачений відповідно до квитанції від 11.11.2020 № 0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, вул.Реміснича, буд.11, м.Чернігів, 14000 .

Повний текст рішення виготовлено 14 січня 2021 року.

Суддя І.І. Соломко