Справа № 160/13246/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
16 жовтня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відносно відмови у призначені пенсії за вислугу років;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію за вислугу років на підставі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30 вересня 2020 року.
20 листопада 2020 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій пенсійний орган заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що згідно наданої гр. ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_2 від 11.06.1983 року, він протягом періоду з 03.08.2004 року по 30.09.2013 працював на посаді старший оглядач-ремонтник вагонів магістральних залізниць Вагонне депо ст. Нижньодніпровськ-Вузол, яка не входить до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583). З урахуванням вищезазначеного його загальний трудовий стаж становить 37 років, 03 місяці, 18 днів, з них стаж роботи на посадах які дають право на пенсію за вислугу років становить 10 років 6 місяців 21 день. Оскільки стаж роботи позивача на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років менше ніж встановлений законодавством, йому було відмовлено у призначенні пенсії (12 років 6 місяців).
23 листопада 2020 року позивач надав до суду заперечення на відзив, в яких просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі, оскільки, рішення пенсійного органу про відмову про призначення пенсії за вислугу років є протиправним. Позивачем додатково зауважено на те, що ним при зверненні до пенсійного фонду разом з заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону від 05.11.1991 р.№1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» було надано не лише трудову книжку, а й уточнюючі довідки з підприємств, в яких зазначено, що професія «старший оглядач-ремонтник вагонів» є професією працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Водночас, позивачем викладено доводи зміст яких відповідає доводам позовної заяви.
Відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
30 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пільгової пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки має загальний стаж роботи 37 років 3 місяці 18 днів та пільговий стаж 23 роки 8 місяців 26 днів, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, на роботах, які займав безпосередньо пов`язані з організацією перевезень і забезпеченням безпеки руху на залізничному транспорті.
Вважаючи таку відмову неправомірною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Згідно абз.2 ч.1 ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.
Відповідно до п. «а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за Списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України,- після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
Списком професій і посад робочих локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті і в метрополітенах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів і оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів мають право на пенсію за вислугу років.
З матеріалів справи вбачається та підтверджується уточнюючими довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 14.07.2020 року № 01-03/602 та від 25.09.2020 року №3 і записами в трудовій книжці, що в період з 13.01.1994 року по 31.07.1994 року виконував на пункті технічного обслуговування вагонів станції 1 класу Синельникове-1 роботу по технічному обслуговуванню та ремонту вагонів за професією слюсар з ремонту рухомого складу магістральних залізниць, з 01.08.1994 року по 02.08.2004 року виконував на пункті технічного обслуговування вагонів станції 1 класу Синельникове -1 роботу по технічному обслуговуванню та ремонту вагонів за професією оглядач-ремонтник вагонів магістральних залізниць, за період з 03.08.2004 року по 30.09.2013 року виконував на пункті технічного обслуговування вагонів станції 1 класу Синельникове 1 роботу по технічному обслуговуванню та ремонту вагонів за професією старший оглядач-інспектор вагонів магістральних залізниць, у період з 01.10.2013 року по 11.10.2017 року в пункті технічного обслуговування вагонів Синельникове дільниці станції Синельникове 1 станції 1 класу роботи по технічному обслуговуванню та ремонту вагонів за професією старший оглядач-ремонтник вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних , 1 та 2 класу.
Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 20.05.2016 року №181, передбачена професія «оглядача-ремонтника вагонів», а також визначені кваліфікаційні вимоги 4-6 розрядів «оглядача-ремонтника вагонів». В примітці до розділу вказано, що старший оглядач-ремонтник вагонів тарифікується на один розряд вище оглядачів-ремонтників вагонів, якими він керує.
Картками умов праці робочого місця старшого оглядача-ремонтника вагонів визначено, що за показниками робоче місце старшого оглядача-ремонтника вагонів вважається зі шкідливими та важкими умовами праці.
Окрім того, код професії старший оглядач-ремонтник та оглядач-ремонтник ідентичний - 7233, що підтверджується випискою із штатного розпису.
Водночас, згідно характеристик робочого місця старшого оглядача-інспектора ОСОБА_1 , він виконував такі роботи:
- технічно обслуговував вагони з пролазкою для виявлення несправностей, які загрожують безпеці руху поїздів, або схоронності рухомого складу та вантажів, які перевозяться згідно вимог технологічного процесу та галузевих нормативних документів;
- визначав обсяги ремонтних робіт, дефекти у вузлах та деталях вагонів, що загрожують безпеці руху, за допомогою вимірювальних інструментів і за зовнішнім виглядом;
- здійснює заходи з забезпечення безпеки руху, технології технічного обслуговування автогальмівного обладнання, буксового вузла, колісних пар, автозчепних пристроїв, рам та кузовів вагонів;
- оформляє первинну технічну документацію на пошкоджений рухомий склад;
- розмічає вагони, що загрожують безпеці руху поїздів та які підлягають ремонту з відчепленням від поїздів і оформляю повідомлення про їх несправності;
- наносить крейдову розмітку про несправності, які підлягають усуненню без відчеплення вагонів від поїздів;
- визначає обсяги ремонтних робіт на вагонах;
- огороджує поїзди під час технічного обслуговування ручними щитами або ліхтарями з червоним світлом (у нічний час) у разі не функціонування системи централізованої огородження поїздів;
- контролює роботи з усунення несправностей що загрожують безпеці руху у вагонах;
- виконує вимоги технологічного процесу при технічній передачі вагонів на під`їдні колії;
- виконує роботи з усунення несправностей при виявлені пошкоджень у вагонах;
- здійснює пропуск поїздів з метою виявлення несправностей вагонів послідуючих поїздах та інші.
Всі вище вказані обов`язки вказують на те, що позивач безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті.
Згідно з Класифікатором професій ДК 003:2010 чинний від 01.11.2010 року професійна назва роботи Оглядач ремонтник вагонів, а додатком В до Класифікатора професій ДК 003:2010 передбачено похідне слово "старший", яке може застосовуватись до професій (професійних назв робіт). Також цим додатком зазначено, що похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду новоутвореної професії.
Відповідно до примітки 2 Додатка В до "Класифікатора професій" назви професій можуть бути розширені за потреби користувача для внутрішнього використання термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови дотримання лаконічності викладення, якщо інше не передбачено у Класифікаторі професій чи відповідних законодавчо-правових актах.
Згідно п.8 роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 10.05.1994 №01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах», якщо до Списків включені професії робітників під загальною назвою, то право на пільгове пенсійне забезпечення мають робітники всіх найменувань цих професій, в тому числі головні, старші, їх помічники.
Враховую викладене, оскільки професія старший оглядач-ремонтник вагонів, за якою позивач працював з період з 03.08.2004 року по 30.09.2013 року є професією працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, суд приходить до висновку, що позивач має право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цією професією.
В силу вимог, ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі Ковач проти України від 07.02.2008р., п. 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19.10.2004р., п. 50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13.01.2011 р., п. 54 рішення у справі Швидка проти України від 30.10.2014р. тощо).
Отже на день звернення до відповідача, загальний стаж роботи позивача складає не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців на роботах, що дають право на пенсію за вислугу років, а тому суд дійшов до висновку, що позивач набув право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно не зараховано позивачу до стажу, роботу на посаді «старшого оглядача-ремонтника вагонів», з 03.08.2004 року по 30.09.2013 року. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, судові витрати у розмірі 840,80 грн., сплачені згідно квитанції від 16.10.2020 року підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відносно відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі ст. 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне забезпечення» з 30 вересня 2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко