Справа № 369/16485/19
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/25/20
РІШЕННЯ

Іменем України

02.06.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Дубас Т.В.,

секретаря судового засідання Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора взводу 1 роти 2 Батальйону патрульної поліції с. Чайки лейтенанта поліції Мишко Андрія Олександровича України старшого лейтенанта поліції Мишко Андрія Олександровича, про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В 26 грудня 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами просить суд постанову складену 16.12.2019 року інспектором 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в с. Чайки, Управління патрульної поліції в Київській області лейтенантом поліції Мишко Андрієм Олександровичем, серії ЕАК № 1868650 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.12.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції України лейтенантом поліції Мишко А.О. складено стосовно нього постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, з якою позивач не погоджується, вважає, що дії поліцейського щодо притягнення його до адміністративної відповідальності на накладення штрафу у розмірі 250 грн. 00 коп. є незаконною.

В судове засіданні відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції України лейтенант поліції Мишко А.О. не з`явився, повідомлявся належним чином.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі, та скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови ЕАК №1868650 від 16.12.2019 року о 12 год. 38 хв. на 39 км автомобільної дороги М-07 Київ-Ковель-контрольно-пропускний пункт «Ягодин» (державний кордон з Польщею), водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін з виїздом на зустрічну смугу руху при цьому перетнув суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки, чим порушив вимоги пункту 8.5.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

30.01.2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Поліщука М.В. на позов ОСОБА_1 . До відзиву додавався конверт з DVD диском, на якому містяться записи відео реєстратора інспектора патрульної поліції. Під час судового засідання, при перегляді відеозаписів було встановлено, що 16.12.2019 року в період часу з 11 год. 35 хв. до 11 год. 43 хв. співробітники патрульної поліції вели розмову с ОСОБА_1 після чого гр. ОСОБА_1 було затримано та доставлено до відділення поліції.

Таким чином, відповідно до постанови ЕАК №1868650 від 16.12.2019 року, адміністративне правопорушення було вчинене о 12 год. 38 хв., однак з відеозаписів наданих відповідачем вбачається, що 16.12.2019 року в період часу з 11 год. 35 хв. гр. ОСОБА_1 вже був зупинений співробітниками патрульної поліції та вів з ним бесіду, після чого в 11 год. 44 хв. був затриманий.

Аналізуючи вищевказані обставини, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 не міг скоїти адміністративне правопорушення 16.12.2019 року в 12 год. 38 хв., оскільки 16.12.2019 року в 11 год. 44 хв. був затриманий працівниками патрульної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п., 8.5.1. ПДР Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» завданням працівник поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, передбачено вичерпний перелік рішень, які має право прийняти місцевий загальний суд, як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, суд вважає за можливе скасувати постанову серії ЕАК №1868650 від 16.12.2019 року, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.. 19, 55, 62 Конституції України, ст.ст. 122, 222, 251, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 160,173-182, 192-229, 243, 246, 250 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора взводу 1 роти 2 Батальйону патрульної поліції с. Чайки лейтенанта поліції Мишко Андрія Олександровича України старшого лейтенанта поліції Мишко Андрія Олександровича, про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1868650 від 16.12.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його прологошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: Т.В. Дубас