Справа № 560/6347/20
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6347/20

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

14 січня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року (ухвалене у м. Хмельницькому 10.11.2020) у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в якому просить суд визнати неправомірними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Кота А.М. щодо винесення постанови від 23 вересня 2020 у виконавчому провадженні №63119625 про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн та визнати протиправною та скасувати постанову від 23 вересня 2020 у виконавчому провадженні №63119625 про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн, видану заступником начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Котом А.М.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач виконав рішення суду добровільно, тому оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що прийняття державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору є його прямим обов`язком при виконанні закону України "Про виконавче провадження", постанова прийнята правомірно. Зазначає, що на момент винесення постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору інформація про повне виконання рішення суду у державного виконавця була відсутня.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року по справі № 560/794/20, яке набрало законної сили 07 серпня 2020, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби.

01.09.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по справі №560/794/20.

На підставі заяви стягувача, 23.09.2020 заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кіт А.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№63119625 з примусового виконання виконавчого листа по справі №560/794/20, якою встановив 10-ти денний строк для його виконання, та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 20 000 грн.

28 вересня 2020 року на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року по справі №560/794/20 Військова частина НОМЕР_1 перерахувала ОСОБА_1 кошти в сумі 20 465,18 грн.

Зазначені постанови державного виконавця від 23.09.2020 отримані Військовою частиною НОМЕР_1 05.10.2020.

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 23.09.2020 ВП №63119625 протиправною, позивач звернувся до суду.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами частин 5, 6 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Таким чином, приймаючи одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору, державний виконавець діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Отже, позовні вимоги у частині визнання неправомірними дій заступника начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Кота А.М. щодо винесення постанови від 23 вересня 2020 у виконавчому провадженні №63119625 про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн є безпідставними, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Необхідно зауважити, що метою норми ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII є спонукання боржників до добровільного виконання рішень шляхом звільнення від обов`язку сплати виконавчого збору.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18, та за змістом якої за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Встановлено, що про відкриття виконавчого провадження ВП №63119625 з примусового виконання виконавчого листа по справі №560/794/20 згідно до постанови від 23.09.2020 позивач дізнався 05.10.2020.

Разом з цим, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року по справі №560/794/20 Військова частина НОМЕР_1 виконала 28.09.2020 у повному обсязі шляхом перерахування ОСОБА_1 коштів у сумі 20 465,18 грн. Тобто, станом на час виконання вказаного судового рішення позивач взагалі не знав про існування виконавчого провадження ВП №63119625, а вказані дії щодо виплати ОСОБА_1 коштів вчинені позивачем з метою добровільного виконання зазначеного судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року по справі №560/794/20 виконане позивачем добровільно, а не у ході виконавчого провадження ВП №63119625, жодні заходи з примусового виконання вказаного рішення державним виконавцем не вживались.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №63119625, що свідчить про необхідність визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 23 вересня 2020 у виконавчому провадженні №63119625.

У відповідності із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 23.09.2020 у виконавчому провадженні №63119625, рішення суду першої інстанції у цій частині належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2020 є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови скасувати у частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 23.09.2020 у виконавчому провадженні №63119625.

Ухвалити у вказаній частині нове рішення про задоволення позову.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 23.09.2020 у виконавчому провадженні №63119625.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.