Справа № 160/13726/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
26.10.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: належним чином завірених копій документів, що додані до позовної заяви для відповідача.
На виконання ухвали суду від 02 листопада 2020 року позивачем 10.12.2020р. усунуті означені недоліки позовної заяви.
Також вказаною ухвалою суду витребувано у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).
Крім того, 14.01.2021р. на виконання вимог ухвали суду від 15 грудня 2020 року відповідачем разом з відзивом на позовну заяву надано копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 263 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
З 22.05.2017 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).
Як свідчать матеріали пенсійної справи, копії яких долучено до матеріалі справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 31.05.2017р., що складав 39 років 6 місяців, заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000р. по 31.05.2017р.
На підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 04.07.2019 року позивачеві проведено перерахунок пенсії з 01.03.2018 року у зв`язку зі звільненням з роботи.
З 01.12.2018 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1435,00грн. до 1497,00грн. згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік».
З 01 березня 2019 року в автоматичному режимі проведено перерахунок пенсії позивача згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019р. №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року (3764,40грн), на коефіцієнт 1,17.
В подальшому, на підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 04.07.2019 року позивачеві проведено перерахунок пенсії з 01.07.2019 року з донарахуванням стажу роботи та з урахуванням статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», якою встановлено з 01 липня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на рівні 1564,00 грн., а з 01.12.2019 року - 1638,00 грн.
З 01.05.2020р. відповідачем проведено перерахунок пенсі позивача відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2020 року № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (далі Постанова КМУ №251), якою затверджено порядок проведення з 01.05.2020р. перерахунку пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 01.07.2020р. відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», згідно з яким з 1 липня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується з 1638,00грн. до 1712,00грн.
14.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з завою з приводу розрахунку пенсії.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно із статтею 92 Основного закону виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, (далі - Закон №1058-ІV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.9 Закону №1058-ІV одним із видів пенсійних виплат є пенсія за віком.
Чинним механізмом нарахування пенсій, визначеним відповідно до Закону №1058-ІV, передбачено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально незалежно від набутого стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувались страхові внески. При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу залежно від кількості відпрацьованих місяців та коефіцієнт заробітної плати.
Так, згідно з ч.1 ст.27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За змістом приписів абз.1-5 ч.1 ст.25 Закону №1058-ІV (в редакції станом на час призначення позивачеві пенсії і до 11.10.2017р.) коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См * Вс) / (100% * 12), де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.
11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017р. №2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII), яким внесено зміни до Закону №1058-ІV.
Так, відповідно до абз.5 ч.1 ст.25 Закону №1058-ІV (в редакції Закону №2148-VIII з 11.10.2017р.) за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Крім того, Законом №2148-VIII доповнено Розділ ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV пунктом 4-3, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.
Таким чином, Законом №2148-VIII з 01.10.2017 року визначено новий порядок та умови перерахунку раніше призначених пенсій, зокрема із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Вказані норми неконституційними не визнавалися та є чинними.
Водночас, приписами абз.2 п.2 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону №2148-VIII визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Також пунктом 4 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV передбачено, що у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Отже, Законами №2148-VIII та №1058-ІV запроваджено запобіжники задля уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій при їх подальшому перерахунку.
За наведених обставин, перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017р. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону №2148-VIII проведено відповідно до чинного законодавства, що фактично і не заперечується позивачем у позовній заяві.
Як зазначено у позовній заяві, ОСОБА_1 не погоджується з тим, що відповідач неправомірно встановив доплату до старого основного розміру пенсії і в сумі загальний розмір пенсійної виплати з надбавками становить 3405,83грн. з 01.10.2017р. по теперішній час.
Таким чином, дії відповідача щодо встановлення з 01.10.2017р. під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 доплати до старого основного розміру пенсії позивача і виплати йому після такого перерахунку пенсії у розмірі 3405,83грн., тобто у розмірі що не є меншим розміру раніше призначеної пенсії, відповідають чинному законодавству, а тому підстави для визнання їх протиправним відсутні.
Таким чином, при подальших перерахунках пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017р. за базис, з урахуванням приписів п.4-3 Розділ ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, застосовувався розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, тобто 3764,40грн., який є незмінним у розумінні наведеної норми закону, але в подальшому, з урахуванням приписів Постанов КМУ від 20.02.2019р. №124 та від 1 квітня 2020 року № 251, цей базис (розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки) збільшувався на відповідні впроваджені вказаними постановами КМУ коефіцієнти, що, відповідно, призводило до зростання загального розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 2014, 2015, 2016 роки, яка враховується при перерахунках раніше призначених пенсій з 01.10.2017р.
Вищенаведеними обставинами також спростовано позицію позивача щодо не застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивача приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019р. №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», оскільки, як зазначено вище, з наведених розрахунків перерахованої з 01.03.2019р. пенсії позивача слідує, що при такому перерахунку застосовано приписи цієї постанови.
Фактично позиція позивача зводиться до його незгоди з тим, що після проведених з 01.10.2017р. та в подальшому перерахунків його пенсії її розмір не змінюється.
Однак, судом встановлено, що розрахунки перерахованої з 01.10.2017р. та в подальшому пенсії ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог чинного законодавства, в тому числі з урахуванням заборони зменшення розміру раніше призначених пенсій при їх подальшому перерахунку, оскільки запроваджений Законом №2148-VIII з 01.10.2017р. новий порядок та умови перерахунку раніше призначених пенсій, зокрема із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, призвів фактично до зменшення основного розміру пенсії позивача за віком (до 2483,96грн.), внаслідок чого при подальших перерахунках останньому нараховувалась та виплачувалась доплата до старого основного розміру пенсії з 01.10.2017р. у розмірі відповідної різниці, а, зважаючи на те, що станом на 01.07.2020р. подальші перерахунки пенсії навіть із застосуванням відповідних коефіцієнтів, встановлених постановами КМУ №124 та №251, не призвели до такого збільшення основного розміру пенсії позивача за віком, який би його перевищив у порівнянні з встановленим з 22.05.2017р. (3353,35грн.), загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 здійснювався у розмірі не нижчому від раніше призначеної (3405,83грн.) за рахунок проведення відповідної доплати до старого основного розміру пенсії.
За наведених обставин, відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено, що оскаржувані дії ним вчинено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці дії; натомість позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Таким чином, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 14.01.2021 року.

Суддя О.М. Турова