Справа № 456/4679/20
Суддя: Сас С. С.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4679/20
Провадження № 2-а/456/18/2021
РІШЕННЯ

іменем України

12 січня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Саса С. С.

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Бучковського В.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Голуб Г.С. звернувся до суду із позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3366180 від 31.10.2020, складеної капітаном поліції Бучковським В.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3366180 від 31.10.2020, складеної капралом поліції Бучковським В.І., позивач керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , 31.10.2020 о 15 год. 01 хв. у с. Миртюки, Стрийського району, Львівської області, по вул. Дорога, здійснив обгін транспортного засобу перетнувши при цьому суцільну лінію розмітки 1.1 та не пред`явив на вимогу поліцейського полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.ґ ПДР, притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Дана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач не бачив чітко автомобіля позивача, як він рухався, оскільки рухався не сам, а попереду у попутньому напрямку рухався автомобіль, який вірогідно був у несправному стані, оскільки його швидкість становила 20 км/год, рухався обабіч дороги прижавшись до правого краю проїзної частини, щоб не затримувати інші автомобілі, які рухалися позаду, щоб змогли здійснити його випередження. Позивач випередив даний автомобіль та продовжив рух, де незабаром протиправно зупинили за нібито порушення ПДР, хоча позивач здійснив маневр згідно ПДР. Про це позивач чітко пояснив відповідачу, проте пояснення були залишені поза увагою, оскільки інспектор дуже поспішав та нашвидкоруч виніс спірну постанову. Окрім цього, відповідач не представився, не оголошував яка розглядається справа, не роз`яснив прав та обов`язків, а також не вчинив жодних інших дій, окрім встановлення особи позивача із водійського посвідчення. Жодних доказів про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення пред`явлено не було. При цьому, позивача було протиправно зупинено нібито за перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, а притягнуто уже за нібито відсутність полісу страхування. Притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, тому постанова підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Голуб Г.С. в судове засідання не з`явилися, хоча подали заяву про розгляд справи без їх участі за наявних в матеріалах справи документів, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задоволити.

Відповідач поліцейський Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Бучковський В.І. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3366180 від 31.10.2020 винесеної інспектором Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Бучковським В.І.вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Постановою встановлено, що 31.10.2020 о 14:28:12 год. в с. Миртюки по вул. Дорога, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 здійснив обгін транспортного засобу перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 та не пред`явив на вимогу поліцейського полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ ПДР.

Відповідно до п. 2.1.ґ ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка".

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при винесені постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з`ясовані вказані обставини, а також не надано суду будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , інспектором не наведено жодних доказів на підтвердження вчиненого останнім правопорушення, зокрема фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше.

Окрім цього із досліджених матеріалів справи вбачається, що на час винесення оскаржуваної постанови у позивача був дійсний Поліс № АР/8671283 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Строк дії з 30.10.2020 до 29.10.2021).

Незважаючи на зазначені обставини, відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву, не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем вищеописаного адміністративного правопорушення.

Так, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а також судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення рішення відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП є безпідставним, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3366180 від 31.10.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно висновків, викладених в постанові Верховного суду від 17.10.2018 у справі № 301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2500,00 грн. подано ордер на надання правничої допомоги від 09.11.2020, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ІФ №001497 від 10.04.2019, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 06.11.2020 та копію квитанції № 0.0..1. на суму 2500,00 грн.

Приймаючи до уваги визначений позивачем предмет спору, обсяг задоволених позовних вимог, суд вважає, що підлягають компенсації всі судові витрати, понесені позивачем.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242-246 КАС України суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3366180 від 31.10.2020 винесену інспектором Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Бучковським Віталієм Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас