Справа № 160/7419/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/7419/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року (суддя Серьогіна О.В.) у справі №160/7419/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що є працівником освіти та відповідно до норм чинного законодавства має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком у зв`язку із чим звернулася до відповідача із відповідною заявою та подала всі необхідні документи. Однак відповідач протиправно відмовив їй у призначенні грошової допомоги, пославшись на те, що позивачу раніше призначалася та виплачувалась пенсія за вислугу років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення, а тому під час призначення пенсії за віком у неї відсутнє право на отримання грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач зазначала, що хоча в 2010 році їй і була призначена пенсія за вислугу років, втім пенсію, яка повинна виплачуватися кожного місяця, не отримувала. З цих підстав, вказуючи на те, що оскільки станом на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком вона не отримувала будь-якого виду пенсії, позивач вважала, що відповідач необгрунтовано відмовив у нарахуванні та виплаті спірної допомоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що право на отримання грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виникає у особи, зокрема, за умови неотримання особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно

до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії. Встановивши, що у спірному випадку до призначення пенсії за віком позивач була одержувачем пенсії за вислугу років (один день), суд дійшов висновку, що вказані обставини позбавляють позивача права на отримання грошової допомоги у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на те, що висновки суду першої інстанції щодо отримання позивачем до призначення пенсії за віком пенсії за вислугу років (один день 27.12.2010) зроблені за відсутності належних доказів на підтвердження такого факту, а наявна в матеріалах справи копія протоколу від 05.02.2011, на яку посилався суд, свідчить лише про нарахування позивачу пенсії за вислугу років, а не про її фактичну виплату.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що з 27.12.2010 року, за заявою ОСОБА_1 , позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення"

У зв`язку працевлаштуванням на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплату пенсії за вислугу років позивачу було припинено.

Згідно з Атестатом, за один день, а саме 27.12.2010 року ОСОБА_1 виплачено пенсію у розмірі 45,68 грн.

07.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою №2676 про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 20.09.2019 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

03.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про нарахування та виплату їй визначену п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.06.2020 року № 0400-0311-8/41039 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошової допомоги з посиланням на те, що Законом передбачено три основні умови для призначення та виплати грошової допомоги: перше - на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону необхідно працювати на посадах, передбачених в постанові від 04.11.1993 року № 909, по друге - необхідно мати 30 років страхового стажу на цих посадах, по третє - не отримувати будь-яку пенсію. 27.12.2010 року ОСОБА_1 звернулась за призначенням пенсії за вислугу років, яка була призначена з 27.12.2010 року і виплачена за один день - за 27 грудня, тому права на виплату грошової допомоги ОСОБА_1 не має.

Вказана відмова у виплаті грошової допомоги стала підставою звернення позивачем із позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з: 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах; 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

При цьому, законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Такі правові висновки суду першої інстанції узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.02.2018 у справі №310/3774/17, від 27.11.2018 у справі № 328/1619/17(2-а/328/80/17), від 11.07.2019 у справі №350/294/16-а та від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а(2-а/175/86/16).

Як свідчать матеріали справи 27.12.2010 року, за заявою позивача, їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу від 05.02.2011 року (а.с.65) ОСОБА_1 нарахована пенсія за вислугу років за один день 27.12.2010 у розмірі 45,68 грн.

З огляду на доводи заявленого позову, аргументи апеляційної скарги, позивач факт призначення їй пенсії за вислугу років в 2010 році та нарахування пенсії у розмірі 45,68 грн. не заперечує, натомість стверджує, що пенсію за вислугу років, яка повинна виплачуватися кожного місяця, не отримувала.

Такі аргументи позивача суд першої інстанції не бере до уваги, оскільки матеріали справи свідчать про нарахування позивачу пенсії за вислугу років за один день (27.12.2010) у розмірі 45,68 грн., а доказів не отримання вказаної пенсійної виплати позивачем не надано. При цьому, як зазначено вище, законодавство не ставить право особи на отримання допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV в залежність від тривалості отримання нею пенсії (чи то один день, як у спірному випадку, чи то за весь місяць, як то вважає позивач), якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Такими чином, встановивши, що до призначення пенсії за віком позивач отримувала пенсію за вислугу років, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказані обставини позбавляють її права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року по справі №160/7419/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 14.01.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк