Справа № 804/5361/16
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 січня 2021 року

м. Київ

справа № 804/5361/16

адміністративне провадження № К/9901/35710/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі № 804/5361/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

31 липня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності вчиненою суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, де просив:

визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягає у невиконанні вимог частиною першою статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» та в не відновленні виконавчого провадження по виконанню постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі №804/1706/15 та виконанню виконавчого листа, виданого 07.12.2015 по справі №804/1706/15, в не направленні постанови про відновлення виконавчого провадження стягувачу та суду, якому було повернуто виконавчий документ;

постановити окрему ухвалу і направити її до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та для виконання вимог частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» щодо відновлення виконавчого провадження та направлення постанови про відновлення виконавчого провадження стягувачу та суду, якому було повернуто виконавчий документ;

зазначити в окремій ухвалі про порушення Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вимог частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» щодо відновлення виконавчого провадження та направлення постанови про відновлення виконавчого провадження стягувачу та суду, якому було повернуто виконавчий документ.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 804/5361/16 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності вчиненою суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 804/5361/16 - скасовано. Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 КАС України , задоволено в частині визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягає у невиконанні вимог статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» та в не відновленні виконавчого провадження з 22.02.2020 по 13.08.2020. В іншій частині заявлених вимог, відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Верхового Суду із касаційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Предметом оскарження у цій справі є судові рішення, прийняті в порядку статті 383 КАС України, згідно з частиною першою якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За приписами частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову та ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. До вказаного переліку, з урахуванням положень пунктів, віднесено ухвали щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Тобто, ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви, поданої відповідно до статті 383 КАС України з приводу визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, відсутня у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскаржувана постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року прийнята за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви, поданої відповідно до статті 383 КАС України.

Враховуючи те, що у частині другій статті 328 КАС України наведений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскаржувана ухвала суду першої інстанції, прийнята відповідно до статті 383 КАС України, а також постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, касаційному оскарженню не підлягають.

Помилкове роз`яснення судом апеляційної інстанції щодо порядку оскарження зазначеної постанови згідно зі статтями 328 - 329 КАС України не змінює переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначеного частиною другою статті 328 КАС України, який є вичерпним, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі № 804/5361/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк О.В. Калашнікова