Справа № 591/5584/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

13 січня 2021 року

м. Київ

справа № 591/5584/20

адміністративне провадження № К/9901/677/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бевзенка В. М.,

суддів: Рибачука А. І., Шарапи В. М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 21.10.2020 та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі № 591/5584/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до головного державного інспектора інспекційного відділу м. Суми Державної архітектурно-будівельної інспекції України Шумера Ігоря Васильовича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

установив:

У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Зарічного районного суду міста Суми з позовною заявою до головного державного інспектора інспекційного відділу м. Суми Державної архітектурно-будівельної інспекції України Шумера Ігоря Васильовича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову № 181 від 09.10.2015 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 96-1 КУпАП.

Ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 21.10.2020 залишеною без змін ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 позовну заяву залишено без розгляду на підставі частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, а причини пропуску такого строку визнані неповажними.

06.01.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, надіслана 04.01.2021, у якій скаржник просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 21.10.2020 та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 і повернути справу на стадію судового розгляду спору по суті.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

За приписами частини 2 статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Одним з принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.

Таким чином, особа, яка має намір звернутись до суду із позовною заявою для захисту своїх порушених прав, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої позовної заяви, в тому числі процесуальних строків подачі позовної заяви.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, колегія суддів зазначає, що у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження захисту своїх порушених прав у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на звернення до суду із позовною заявою.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia) суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

Отже з огляду на встановлені обставини, несвоєчасно звернення із позовною заявою до суду першої інстанції у строк, встановлений процесуальним законом, порушує принцип "належного урядування" що є недопустимим.

Частиною третьою статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем подано позовну заяву про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була прийнята 09.10.2015. Відповідно до наданої копії супровідного листа № 40-1018/2954-15 від 20.10.2015 постанова була направлена позивачу за адресою його реєстрації. Про надіслання постанови поштою у відповідній графі постанови № 181 від 09.10.2015 проставлена відмітка. Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу поштове відправлення №335, направлене 22.10.2015 управлінням ДАБІ у Сумській області, вручене особисто Коблянському 26.10.2015 (а.с. 39).

Вказане свідчить про належне повідомлення позивача про винесену постанову.

Твердження позивача про неотримання ним постанови спростовуються вказаними вище рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доводи позивача про неналежне вручення йому постанови у зв`язку з відсутністю на рекомендованому повідомленні його підпису не є обґрунтованими.

Отже, враховуючи факт пропущення позивачем строку звернення до суду із позовною заявою та визнання неповажними причин пропуску такого строку, позовна заява законно і обгрунтовано залишена без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, передбачених частиною третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Отже, враховуючи те, що позивачем подано позовну заяву після спливу десяти днів з дня отримання постанови про вчинення адміністративного правопорушення, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини третьої статті 123 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частини другої статті 333 КАС України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 21.10.2020 та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі № 591/5584/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до головного державного інспектора інспекційного відділу у м. Суми Державної архітектурно-будівельної інспекції України Шумера Ігоря Васильовича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В. М. Бевзенко

Судді А. І. Рибачук

В. М. Шарапа