Справа № 159/3810/20
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 рокум. КовельСправа № 159/3810/20

Провадження № 2-а/159/2/21

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позовного провадження (усного) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Ковельського відділу поліції СРПП № 1 ГУ НП у Волинській області старшого сержанта поліції Романюка Руслана В`ячеславовича, Головного управління Національної поліції України у Волинській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 30.07.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача - поліцейського (а. с. 1 - 7). Позовна заява надійшла до суду 31.07.20 р.. Просить визнати дії відповідача - поліцейського - по застосуванню щодо нього адмінштрафу неправомірними та скасувати постанову у справі про адмінправопорушення серії БАА № 074756 (оскаржувана постанова); закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав 20.07.20 р. за власним зверненням у поліцію. Покликаючись на ст. ст. 287, 288 КУпАП, зазначає, що дії відповідача - поліцейського - по оформленню, винесенню оскаржуваної постанови вважає незаконними; вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Покликаючись на ст. 1, ч. 2 ст. 3, ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України, Закон України «Про Національну поліцію», ПДР України, ст. 1, ч. ч. 1, 2 ст. 258, ст. 222 КУпАП, наказ МВС України від 07.11.15 р. № 1 395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає зразкові, що міститься у дод. № 5 до вказаної вище Інструкції; вимогам ст. 283 КУпАП, так як з її тексту вбачається порушення п. 10 розд. XIV вказаної вище Інструкції. Запис його даних є незрозумілим, назва вулиці як місце скоєння правопорушення зазначено з граматичною помилкою і місце вказано неточно; час вчинення правопорушення вказано неправильно; суть правопорушення зазначена неточно у частині даних про авто; не зазначено точно, які саме стандарти порушено. Відповідач - поліцейський - упереджено та помилково прийшов до висновку про порушення п. 31.3 в), що викладений неправильно, не вказавши конкретні несправності т/з. Не було дотримано вимог ст. ст. 258, 276 КУпАП, розд. III вказаної вище Інструкції. У порушення вимог ст. 283 КУпАП відповідачем - поліцейським - у оскаржуваній постанові не вказано техзасіб, за допомогою якого було здійснено відеозапис, тому він є неналежним та недопустимим доказом. Його процесуальні права йому не було роз`яснино; він потребував правової допомоги, однак, такої не отримав з вини поліцейського. Покликаючись на судову практику, зазначає, що 10.07.20 р. у справі поліцейським не було дотримано ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Покликаючись на абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», пп. «а» п. 2.4 ПДР України, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зазначає, що поліцейські не назвали своїх прізвищ, посад, спеціальних звань. Покликаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 7, ст. 245, 213, 248, 249, 251, 268 КУпАП, ст. 59 Конституції України, зазначає, що всупереч цим нормам права поліцейським Гречиною Н.П. було накладено на нього адмінстягнення. Покликаючись на ст. 288 КУпАП, зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства відомчі акти Нацполіції № № 100, 14/1, що врегульовують порядок застосування нагрудних відеореєстраторів поліцейських/приладу з функціями аудіовідеозапису, не опубліковані та їх застосування неналежно врегульовано законодавчо. Покликаючись на п. 9 ч. 1 ст. 31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», просить позов задовольнити. Одночасно позивач заявив клопотання про визнання причин пропуску ним строку на оскарження постанови, винесеної щодо нього відповідачем - поліцейським 10.07.20 р., поважними з огляду на те, що її копію він тримав у строк, вказаний вище.

За ухвалою судді від 31.07.20 р. позовна заява була залишена без руху (а. с. 16).

17.08.20 р. позивач усунув недоліки позовної заяви (а. с. 19).

18.08.20 р. провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін з одночасним поновленням строку на оскарження постанови поліцейського як такого, що пропущений з поважних причин (а. с. 21).

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем - поліцейським - було отримано під розпис 25.08.20 р..

У встановлений законом та судом строк відповідач - поліцейський - не надав до суду відзиву на позовну заяву.

За ухвалою суду від 28.12.20 р. до участі у розгляді справи в якості співвідповідача було залучено ГУ НП України у Волинській області.

Копію вказаної вище ухвали суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем - ГУ НП України у Волинській області - було отримано під розпис 05.01.21 р..

У встановлений законом та судом строк відповідач - ГУ НП України у Волинській області - не надав до суду відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 02.10.20 р. позивач позов підтримав у повному обсязі. Свої пояснення подав до суду у письмовому вигляді 17.09.20 р.. Усно суду 02.10.20 р. пояснив, що своєї винуватості у вчиненні правопорушення не визнає. У подальшому позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

У своїх письмових клопотаннях позивач зазначив, що вказане вище авто є у власності його батька з липня 2012 р.. Про обставини отримання знаків у Ковельському МРЕВ і щодо їх відповідності стандарту, належного встановлення власник авта може надати показання. Відповідність знаків стандарту підтвердили працівники ТСЦ 0 742. У червні 2019 р. батько передав авто йому у користування. Вранці 10.07.20 р. він у м. Ковелі Волинської області, з вул. Шевченка виїхав на автодорогу - вул. Варшавську, повернувши праворуч. Рухався з дотриманням ПДР України. Проте, перебуваючи у районі повороту до супермаркета «Епіцентр», з протилежної сторони автодороги вискочив поліцейський і жезлом наказав зупинитись, що він і зробив. Однак вважає, що був зупинений поліцейським незаконно, всупереч вимогам ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейський не виконав також вимог ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Доказів протилежного відповідач суду не надав. У подальшому поліцейський не виконав вимог ч. 3 ст. 18, ч. 3 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», будь - яких замірів, досліджень по номерних знаках не здійснив, відразу вказавши, що на наявність на панелі переднього номерного знака сітки є порушенням ПДР України, що є порушенням п. 31.3 «в» ПДР України, та виніс оскаржувану постанову. Відповідач - поліцейський наприкінці червня того ж року зупиняв його як водія і зазначав, що у випадку, якщо не буде знято з номерного знака сітку, то буде притягнення до відповідальності. відповідач - поліцейський за своєї Посадовою Інструкцією за станом на дату винесення оскаржуваної постанови не мав права виносити постанову. Покликається також на Нацстандарт України ДСТУ 4278:2004 «Знаки номерні транспортних засобів», судову практику.

17.09.20 р. до суду надійшло письмове клопотання позивача про виклик як свідка власника автомобіля - ОСОБА_3 ; огляд номерних знаків з автомобіля, однак у задоволенні таких клопотань відмовлено з покликанням на ч. 4 ст. 161, ст. 92, ч. 4 ст. 79, ст. 81 КАС України, за змістом яких докази мають бути подати з позовною заявою, а заява про виклик свідка має бути зазначено, зокрема, місце його проживання (перебування) або місце роботи; обставини, які він може підтвердити. Така заява про виклик свідка мала бути подана до початку першого судового засідання у справі. Однак позивачем з позовною заявою не було подано заяви про виклик свідка ОСОБА_3 та у заяві про виклик цього свідка позивачем не зазначено даних про місце його проживання (перебування) або місце роботи; обставини, які він може підтвердити. Крім того якщо доказ не може бути поданий позивачем у встановлений законом строк з об`єктивних причин, він повинен був про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу для подання його суду.

У судове засідання 15.01.21 р. позивач та відповідач - поліцейський, представник відповідача - ГУ НП України у Волинській області не з"явились, хоча сторони належно повідомлені. Причини неявки суду не повідомлено. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не подано.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з"явились.

Суд, заслухавши усні пояснення позивача, вивчивши його письмові пояснення, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, вона винесена щодо позивача відповідачем - поліцейським о 07 год. 25 хв. 10.07.20 р. у м. Ковелі Волинської області, по вул. Варшавській. У ній зазначено, що позивач керував автомобілем марки «Опель Вектра», р. н. НОМЕР_1 , у якого державні номерні знаки з порушенням відповідних стандартів, чим порушив п. 31.3 «в» ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Накладено на позивача адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. До постанови мається додаток: фото- відеофіксація. Копія оскаржуваної не вручена особі під розпис у зв`язку з її відмовою, про що мається відповідна відмітка.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово - зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 340 грн.

За змістом п. 31.3. пп «в» ПДР України, забороняється експлуатацію т/з згідно із законодавством, якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Тому адміністративний позов, закладений позивачем до поліцейського як відповідача, на думку суду, закладено до неналежного відповідача.

Тому у задоволенні позову до відповідача - поліцейського - слід відмовити у повному обсязі.

Щодо позовних вимог до відповідача - ГУ НП України у Волинській області, то будь - яких доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови та винуватості позивача у вчиненні наведеного у оскаржуваній постанові адмінправопорушення, жоден відповідачів, та, зокрема, відповідач - ГУ НП України у Волинській області - суду не надали.

Жодних фактичних даних, на основі яких поліцейським встановлено наявність адміністративного правопорушення, винуватість позивача у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачем - ГУ НП України у Волинській області - у розпорядження суду не надано.

Суд враховує, що відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором (поліцейським) дотримано не було, так як обставини справи з`ясовано належно не було.

Як зазначено у ст. 283 КУпАП «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення», розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити, серед іншого,:

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про, серед іншого,:

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Однак оскаржувана постанова не містить даних про будь - який технічний засіб; опис обставин, установлених під час розгляду справи, викладено невідповідно до вимог чинного законодавства, так як диспозиція ч. 1 ст. 121 КУпАП є банкетною та текст п. 31.3, пп «в» ПДР України, порушення якого інкриміновано позивачеві, у оскаржуваній постанові зазначено невідповідно до ПДР України.

Таким чином оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Тому суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача, закладених до відповідача - ГУ НП України у Волинській області.

За змістом ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому позов слід задовольнити частково, скасувавши оскаржувану постанову, а оскільки винуватість позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП не встановлена доведеною належно, провадження у справі підлягає закриттю. Інші вимоги позивача є такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві і до задоволення не підлягають.

Оскільки позивачем при зверненні з розглядуваним позовом до суду сплачено судовий збір, його сума підлягає стягненню з відповідача - ГУ НП України у Волинській області - на користь позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 9, 77, 286, 257 - 263, ч. 1 ст. 139 КАС України, ст. ст. 7, 9, 222, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 272, 278, 280, 283, ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Позов до Головне управління Національної поліції у Волинській області, задовольнити частково.

Постанову серії БАА № 074756 від 10.07.20 р., винесену поліцейським Ковельського відділу поліції СРПП № 1 ГУ НП у Волинській області старшим сержантом поліції Романюком Русланом В`ячеславовичем, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, закрити.

У позові до поліцейського Ковельського відділу поліції СРПП № 1 ГУ НП у Волинській області старшого сержанта поліції Романюка Руслана В`ячеславовича відмовити у повному обсязі.

Стягнути з відповідача - Головного управління Національної поліції у Волинській області - за рахунок його бюджетних асигнувань - на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн, 40 коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. н. НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Романюк Руслан В`ячеславович , поліцейський Ковельського відділу поліції СРПП № 1 ГУ НП у Волинській області, старший сержант поліції; адреса місця служби - 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 119 «а», юридична адреса юридичної особи місця служби - ГУ НП у Волинській області - 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11;

відповідач - Головне управління Національної поліції у Волинській області, юридична адреса: 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11.

Головуючий:І. М. Логвинюк