Справа № 340/791/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Кропивницький Справа №340/791/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницький адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області

про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №134829 від 28 січня 2020 року, винесеної Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для накладення на нього адміністративно-господарського штрафу було те, що 12.12.2019 р. о 14 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Чоп 268 км ППГВК, надаючи послуги з перевезення вантажів транспортним засобом марки DAF державний номерний знак НОМЕР_1 допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Позивач наголошує на тому, що жодних послуг з перевезення вантажів транспортними засобом марки DAF державний номерний знак НОМЕР_1 12.12.2019 р. він не надавав та не міг надавати, оскільки належний йому на той час транспортний засіб перебував у користуванні ПП «Агрогруп-БРВ» на підставі договору позички транспортного засобу від 04.06.2019 р. та акта приймання-передачі до нього від 04.06.2019 р. Позивач вказує, що листом ПП «Агрогруп-БРВ» підтверджено, що ними у господарській діяльності (перевезення вантажів) використовувався вантажний автомобіль DAF XF 105.510 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який експлуатувався з причепом TUR 30-3 реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобілем керував водій підприємства ОСОБА_2 . Також ПП «Агрогруп-БРВ» повідомлено позивача, що мав місце факт оформлення акта про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, а саме 12.12.2019 р. складено акт №0002601. Позивач зауважує, що він 12.12.2019 р. не перебував у статусі автоперевізника щодо здійснення перевезення вантажу автомобілем DAF XF 105.510 реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом TUR 30-3 реєстраційний номер НОМЕР_2 , а тому не підлягає відповідальності за правопорушення відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт». Також позивач зазначає, що не отримував від відповідача жодних повідомлень про розгляд справи. Окрім того, позивач зауважує, що оскаржувана постанова здана відповідачем до відділення поштового зв`язку через 8 днів, тобто з порушенням вимог п.29 Порядку №1576.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнаються (а.с.34-41). Представник відповідача зазначає, що 12.12.2019 р. контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, на підставі направлення на перевірку №007398 від 06.12.2019 р., на автодорозі «Київ-Чоп» 268 км проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів та пасажирів. За результатами вимірювання транспортного засобу марки DAF державний номерний знак НОМЕР_1 , співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області встановлено, що ширина транспортного засобу перевищує нормативно допустимі параметри, а саме 3 м 90 см, при нормативно допустимій 2 м 60 см, що у відсотковому співвідношенні становить 50%, а також висота становить 4 м 20 см, при нормативно допустимій 4 м, що у відсотковому відношенні становить 5% у зв`язку з чим складено довідку №034554 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.12.2019 р. та акт №0002601 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 12.12.2019 р. Представник відповідача вказує, що водій ОСОБА_2 зі змістом акт а №172998 від 12.12.2019 р. ознайомлений, надав свої пояснення, у яких визнав, що здійснює перевезення вантажу з порушенням габаритних параметрів, а також підписав складений перевіряючими акт. Представник позивача повідомив, що 21.01.2020 р. позивачу направлено запрошення на розгляд справи №5357/28/24-19 від 20.01.2020 р., запрошення направлено вчасно т а у спосіб передбачений Порядком №1567. Представник відповідача стверджує, що при визначенні фактичного автоперевізника посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області керувалися відомостями із складених первинних матеріалів, де чітко вбачається, що саме позивачем надавалися послуги з перевезення вантажу. Про наявність договору позички, на який посилається позивач, відповідачу стало відомо лише при отриманні позовної заяви. Оскільки позивач не з`явився на розгляд справи (повідомлений вчасно та у спосіб визначений законодавством), відповідач приймав рішення по наявним матеріалам і не міг знати про наявність договору позички.

Позивачем подано відповідь на відзив в якій зазначено, що оскаржувана постанова є актом індивідуальної дії. Позивач вказує, що жоден із документів, наданих відповідачем не містить відомостей, яким саме обладнанням здійснено вимірювання габаритних параметрів та не надано жодних доказів на проходження таким обладнанням періодичної повірки. На думку позивача, відзив не містить жодних спростувань обставин та фактів викладених у позовній заяві (а.с.54-57).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.30).

15.04.2020 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.61).

Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області на підставі направлення на перевірку №007398 від 06.12.2019 р. на автодорозі Київ-Чоп 268 км проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, під час якої виявлено, що транспортним засобом марки DAF державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , виконувалися перевезення вантажу (комбайну зернозбирального) з перевищенням габаритних обмежень, а саме: ширина становить 3,90 м, при допустимій 2,60 м, висота 4,20 при допустимій 4,0 м, відсутні дозвіл на участь в дорожньому русі транспортного засобу габаритні параметри якого перевищують нормативні, відсутня ТТН чи інший визначений законодавством документ на вантаж. За результатом перевірки складено довідку №034554 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.12.2019 р., акт №0002601 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 12.12.2019 р. (а.с.46), акт №0002601 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 12.12.2019 р. (а.с.12, 13, 45, 46, 48).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №134829 від 28.01.2020 р. на підставі абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» з ФОП ОСОБА_1 стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000 грн. (а.с.6, 43).

Згідно з абз.1, 2 ч.7 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. №2344-ІІІ (далі за текстом Закон №2344) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Частиною 10 статті 6 Закону №2344 встановлено, що на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: контроль наявності, видачу дозвільних документів на виконання перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично виконується; контроль за виконанням автомобільними перевізниками вимог міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень; контроль технічного, санітарного та екологічного стану транспортних засобів, що впливає на безпеку руху та екологічну ситуацію; контроль за дотриманням перевізниками вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення; контроль та нагляд за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки на автомобільному транспорті та правил перевезення небезпечних вантажів; контроль внесення перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами України; перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пунктів 1, 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до абз.16 ч.1 ст.60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У розумінні абз.18 ст.1 Закону №2344 автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

З огляду на абз.2 ч.1 ст.34 Закону №2344 автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.48 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 4 ст.48 Закону №2344 визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Таким чином, адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються відносно автомобільних перевізників, якими є фізичні або юридичні особи, що здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. При цьому законодавець не пов`язує настання відповідної адміністративно-господарської відповідальності із фактом перебування транспортного засобу у власності відповідної фізичної чи юридичної особи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 на праві власності належить DAF XF 105.510, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.15).

04.06.2019 р. між ОСОБА_1 (Позичкодавець) та Приватним підприємством «Агрогруп-БРВ» (Користувач) укладено договір позички транспортного засобу, відповідно до пункту 1 якого позичкодавець зобов`язався передати користувачеві у безоплатне тимчасове користування вантажний автомобіль DAF XF 105.510, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9).

За актом приймання-передачі №1 від 04.06.2019 р. ОСОБА_1 передав, а Приватне підприємство «Агрогруп-БРВ» прийняло вантажний автомобіль DAF XF 105.510, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.10).

Згідно з ч.4 ст.203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 4 статті 828 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

З огляду на ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як встановлено судом, однією із сторін договору позички транспортного засобу від 04.06.2019 р. є фізична особа, однак всупереч вимогам ч.4 ст.828 Цивільного кодексу України, такий договір нотаріально не посвідчений, а тому є нікчемним відповідно до приписів ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України.

Водночас суд враховує, що відповідно до акта №172998 від 12.12.2019 р., керування транспортним засобом марки DAF державний номерний знак НОМЕР_1 12.12.2019 р. здійснював водій ОСОБА_2 , документи визначені ст.48 Закону №2344, зокрема товарно-транспортна накладна чи інший документ на вантаж у водія були відсутні (а.с.45).

В акті №172998 від 12.12.2019 р. водієм ОСОБА_2 надані пояснення, що він здійснює перевезення комбайну із с. Новий Корець до м. Рівне (а.с.45). При цьому перевіряючими не відібрано у водія ОСОБА_2 пояснень щодо перевізника вантажу.

Згідно з наказом (розпорядженням) №26/12-1ш від 26.12.2018 р. ОСОБА_2 прийнятий на роботу водієм до Приватного підприємства «Агрогруп-БРВ» (а.с.14).

Листом №18/02 від 18.02.2020 р. ПП «Агрогруп-БРВ» підтверджено факт здійснення перевезення вантажу 12.12.2019 р. вантажним автомобілем DAF XF 105.510, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.11).

Суд зауважує, що оскільки матеріали перевірки не містили відомостей щодо перевізника вантажу, перевезення якого здійснювалося з порушенням нормативних габаритних параметрів, то зазначене питання підлягало з`ясуванню під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2006 р. №1567 (далі за текстом Порядок №1567) справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

З огляду на п.27 Порядку №167 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З аналізу зазначених норм встановлено, що розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт передує повідомлення суб`єкта господарювання про час та місце такого розгляду. При цьому п.26 Порядку №1567 встановлює, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Натомість, право розгляду справи без участі уповноваженої особи суб`єкта господарювання надає неявка такої особи за умови її належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

У постановах від 30.01.2020 р. у справі №308/12552/16-а (провадження №К/9901/32526/18) та у справі №482/9/17 (провадження №К/9901/38702/18) Верховний Суд вказав, що повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим органом справи, яка її стосується.

Суд зауважує, що суб`єкт господарювання відносно якого вирішується питання про застосування адміністративно-господарської санкції має право бути обізнаним про час та місце розгляду справи і бути присутнім під час такого розгляду, надавати докази, висловлювати свої заперечення тощо.

Судом встановлено, що повідомлення про розгляд справи №5357/28/24-20 від 20.01.2020 р. надіслано на адресу ФОП ОСОБА_1 21.01.2020 р. та отримано 24.02.2020 р. (а.с.44, 49, 50), натомість справу розглянуто 28.01.2020 р.

Отже, Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області не повідомлено ФОП ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи до початку такого розгляду, чим порушено право позивача на участь у процесі прийняття оскаржуваної постанови, внаслідок чого позивач не мав об`єктивної можливості висловити свої заперечення щодо відсутності підстав для притягнення до відповідальності на підставі абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», про які вказується у позовній заяві.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 мав статус автоперевізника стосовно вантажу, перевезення якого здійснювалося 12.12.2019 р. на автодорозі Київ-Чоп 268 км транспортним засобом марки DAF державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області безпідставно застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф відповідно до абз.16 ч.1 ст.60 Закону №2344.

Таким чином, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №134829 від 28.01.2020 р. без повідомлення суб`єкта господарювання про час та місце розгляду справи та без встановлення усіх обставин, що мають значення для її винесення, а тому є необґрунтованою та підлягає визнанню протиправною і скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (а.с.26).

Відповідно до п.16 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №103 Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби безпеки на транспорті» від 26.06.2015 р. №592 утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.

Отже, відповідач у даній справі є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті та не має статусу юридичної особи.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №134829 від 28 січня 2020 року, винесену Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, якою постановлено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, м. Київ, пр. Перемоги, 14).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 11 січня 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт