Справа № 420/12040/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо несплати ОСОБА_1 всієї суми компенсації вартості за неотримане речове майно;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недораховану суму компенсації вартості неотриманого речового майна в сумі 23188 гривень 02 копійки, з урахуванням необхідності сплати із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу в Національній гвардії України, військова частина НОМЕР_1 .

13.08.2015 року позивачу видано посвідчення учасника бойових дій, а 25.06.2020 року видране посвідчення особи з інвалідністю 2 групи (інвалід війни).

22.04.2020 року наказом № 88 позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

На час звільнення 22.04.2020 року позивачу було надано довідку №13 про вартість майна, що належить до видачі.

Позивач вказав, що суми та кількість невикористаного речового майна в довідці співпадали із фактичною кількістю недоотриманого ним речового майна.

Позивач зазначив, що відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Отже позивач вважає, що при звільненні з військової служби йому протиправно не було виплачено вищевказану компенсацію за неотримане речове майно.

Ухвалою від 16.11.2020 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Роз`яснено, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та справу буде розглянуто у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та матеріали позовної заяви відповідач отримав 24.11.2020 року.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 88 від 22.04.2020 року, припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення: старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г - 058268), який здав справи і обов`язки за посадою командира 3-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення та звільненого відповідно до підпункту «б» пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача НГУ від 27.03.2020 №59 о/с у запас (за станом здоров`я) 22 квітня 2020 року та для взяття на військовий облік направлено до Подільського РТЦК та СП Одеської області (а.с. 8).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №13 від 21.04.2020 року про вартість речового майна, що належить до видачі, позивачу належить до виплати компенсація за наступне неотримане речове майно, а саме:

1) кепі бойове (кашкет польовий), рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2018, кількість 2, вартість за одиницю 84,42 грн., сума грошової компенсації 168,84 грн.;

2) берет, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2016, кількість 2, вартість за одиницю 316 грн., сума грошової компенсації 632 грн.;

3) шапка зимова, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 07.2017, кількість 1, вартість за одиницю 109,80 грн., сума грошової компенсації 109,80 грн.;

4) куртка зимова, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 07.2017, кількість 1, вартість за одиницю 1923,06 грн., сума грошової компенсації 1923,06 грн.;

5) кашкет, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2016, кількість 1, вартість за одиницю 783 грн., сума грошової компенсації 783 грн.;

6) куртка костюма утеплювача, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 07.2017, кількість 2, вартість за одиницю 837,60 грн., сума грошової компенсації 1675,20 грн.;

7) труси, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2017, кількість 6, вартість за одиницю 51,42 грн., сума грошової компенсації 308,52 грн.;

8) кітель і штани, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2016, кількість 1, вартість за одиницю 2875,02 грн., сума грошової компенсації 2875,02 грн.;

9) штани вітровологозахисні зимові, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2019, кількість 1, вартість за одиницю 909,72 грн., сума грошової компенсації 909,72 грн.;

10) капці казармені, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 07.2017, кількість 1, вартість за одиницю 40,98 грн., сума грошової компенсації 40,98 грн.;

11) сорочка, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2016, кількість 3, вартість за одиницю 414,48 грн., сума грошової компенсації 1243,44 грн.;

12) краватка, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2016, кількість 3, вартість за одиницю 142 грн., сума грошової компенсації 426 грн.;

13) сорочка поло, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2019, кількість 2, вартість за одиницю 390 грн., сума грошової компенсації 780 грн.;

14) куртка вітровологозахисна зимова, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2019, кількість 1, вартість за одиницю 1882,98 грн., сума грошової компенсації 1882,98 грн.;

15) ремінь до штанів, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2019, кількість 1, вартість за одиницю 1882,98 грн., сума грошової компенсації 1882,98 грн.;

16) рукавички демісезонні, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 07.2019, кількість 1, вартість за одиницю 315,48 грн., сума грошової компенсації 315,48 грн.;

17) костюм літній польовий, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2019, кількість 1, вартість за одиницю 1049,70 грн., сума грошової компенсації 1049,70 грн.;

18) напівчоботи хромові утеплені, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2016, кількість 1, вартість за одиницю 895,98 грн., сума грошової компенсації 895,98 грн.;

19) напівчеревики хромові, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2016, кількість 1, вартість за одиницю 848,46 грн., сума грошової компенсації 848,46 грн.;

20) фуфайка з короткими рукавами, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2017, кількість 6, вартість за одиницю 71,16 грн., сума грошової компенсації 426,96 грн.;

21) ремінь тактичний, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2019, кількість 1, вартість за одиницю 127,98 грн., сума грошової компенсації 127,98 грн.;

22) рукавички тактичні, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 07.2019, кількість 1, вартість за одиницю 369,96 грн., сума грошової компенсації 369,96 грн.;

23) білизна натільна, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2018, кількість 3, вартість за одиницю 196,80 грн., сума грошової компенсації 590,40 грн.;

24) шкарпетки літні трекінгові, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2019, кількість 6, вартість за одиницю 41,82 грн., сума грошової компенсації 250,92 грн.;

25) полувер, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2019, кількість 1, вартість за одиницю 684,96 грн., сума грошової компенсації 684,96 грн.;

26) шкарпетки зимові трекінгові, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна 09.2019, кількість 3, вартість за одиницю 60,84 грн., сума грошової компенсації 182,52 грн.

Всього сума компенсації вартості неотриманого речового майна складає 19650,86 грн., загальна сума з урахуванням податку з доходів фізичних осіб 23188,02 грн (а.с. 9).

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Спеціальним законом, що здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У відповідності до частини 2 статті 24 Закону №2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою та другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частина 1 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.15 розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475 (далі Інструкція №475), військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

Військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за їх бажанням можуть отримати речове майно, яке не було отримане під час проходження служби.

Відповідно до абзацу перший пункту 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 №178 (далі - Порядок №178) виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Згідно з пунктом 3 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Пунктом 4 Порядку №178 визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Відповідно до пункту 5 Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 (далі - Інструкція №232), військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

При цьому, виплата грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Як встановлено судом вище, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №13 від 21.04.2020 року про вартість речового майна, що належить до видачі, позивачу належить до виплати компенсація за неотримане речове майно в сумі 19650,86 грн., а загальна сума з урахуванням податку з доходів фізичних осіб складає 23188,02 грн.

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів виплати позивачу належної суми компенсації вартості неотриманого речового майна.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу суму компенсації вартості за неотримане речове майно.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом: визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо несплати позивачу всієї суми компенсації вартості за неотримане речове майно; та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію вартості неотриманого речового майна в сумі 23188 гривень 02 копійки, з урахуванням податку з доходів фізичних осіб.

Також позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Приписами ч.1 ст.382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною нормою передбачено право суду встановлювати судовий контроль, і суд використовує це право за наявності обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Суд зауважує, що жодного обґрунтування необхідності встановлення судового контролю за виконанням рішення суду позивачем не наведено, і суд підстав для цього не вбачає.

Таким чином, у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду слід відмовити.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 позивачем доведені, відповідач на їх спростування відзиву на позов не подав, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Судові витрати позивачем понесені не були, а тому розподілу між сторонами не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, ч.3 ст.291, ст.382, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (адреса: вул. Миколи Боровського, 22, м. Одеса, 65098, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо несплати ОСОБА_1 всієї суми компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію вартості неотриманого речового майна в сумі 23188 гривень 02 копійки, з урахуванням податку з доходів фізичних осіб.

У встановленні судового контролю за виконанням рішення суду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк тридцять днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів