Справа № 320/5150/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5150/19
УХВАЛА

15 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Пилипенко О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі за апеляційною скаргою державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Державної авіаційної служби України до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс", треті особи: державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", Бориспільська міська рада Київської області, комунальне підприємство "Виробниче управління комунального господарства" про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державна авіаційна служба України звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс", треті особи: державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", Бориспільська міська рада Київської області, комунальне підприємство "Виробниче управління комунального господарства", в якому просила:

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" виконати рішення Державіаслужби від 02.08.2019 №215;

- заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" здійснювати відкрите складування харчових відходів, розміщення звалищ, спорудження або розбудову споруд, які сприяють масовому скупченню птахів і можуть створити загрозу для повітряного руху, що знаходиться на території Глибоцької сільської ради на відстані приблизно 2 км від злітно-посадкової смуги 18L/36R аеродрому "Київ" (Бориспіль).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" подало апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року апеляційну скаргу державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" задоволено частково; рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов Державної авіаційної служби України до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс", треті особи: державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", Бориспільська міська рада Київської області, комунальне підприємство "Виробниче управління комунального господарства" про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс" виконати рішення Державної авіаційної служби України від 02.08.2019 №215 в частині припинення діяльності щодо складування харчових відходів, розміщення звалищ, спорудження або розбудови споруд, які сприяють масовому скупченню птахів і можуть створити загрозу для повітряного руху на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

До суду апеляційної інстанції від державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, у якій третя особа просить прийняти додаткову постанову, якою стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс» на користь ДП МА «Бориспіль» судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 5763, 00 грн.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

У відповідності до ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 1-6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно ч. 11 статті 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залучено судом першої інстанції як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - суб`єкта владних повноважень, тобто, таке державне підприємство фактично виступало на стороні позивача - суб`єкта владних повноважень, та просило задовольнити позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що за встановлених обставин, у такому ж порядку, як визначено ч. 1-6 ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню і судові витрати, понесені заявником (третьою особою).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 27 травня 2019 року у справі № 821/410/17 (адміністративне провадження № К/9901/38581/18).

У відповідності до ч. 2, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, вказані норми визначають стягнення на користь суб`єкта владних повноважень витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, тому підстави для розподілу витрат (судового збору) відсутні.

Таким чином, з огляду на наведене правове обґрунтування, колегія суддів дійшла висновку, що понесені витрати державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" в суді апеляційної інстанції (зі сплати судового збору) не підлягають стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс", тому, відповідно, відсутні правові підстави для задоволення поданої заяви, оскільки КАС України таке не передбачено.

Враховуючи наведене, заява про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення судових витрат з відповідача задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 143, 243, 252, 321, 325, 328, 329 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі за апеляційною скаргою державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

О.Є. Пилипенко