Справа № 200/11610/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 р. Справа№200/11610/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 274 від 12.11.2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії з 10.11.2020 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу по списку № 1 періоди роботи ОСОБА_1 в СП Шахта Ольховатська ДП Орджонікідзевугілля з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року, з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013 року по 22.11.2014 року, військову службу в лавах Радянської Армії у період з 24.06.1990 року по 27.05.1992 року, період навчання у Єнакіївському гірничому технікумі у період з 1986 року по 1990 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви з 10.11.2020 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 274 від 12.11.2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії з 10.11.2020 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу по списку № 1 періоди роботи ОСОБА_1 в СП Шахта Ольховатська ДП Орджонікідзевугілля з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року, з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013 року по 22.11.2014 року, військову службу в лавах Радянської Армії у період з 24.06.1990 року по 27.05.1992 року, період навчання у Єнакіївському гірничому технікумі у період з 1986 року по 1990 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви з 10.11.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.11.2020 року він звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак рішенням № 274 від 12.11.2020 року відповідач відмовив в призначенні пенсії. Позивач зазначає, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу період роботи у СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» з 22.05.1989 по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 по 31.07.1989 року; з 26.12.1989 по 03.05.1990 року; з 18.06.1990 по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 по 29.10.1993 року; з 29.10.1993 по 11.11.1993 року; з 12.11.1993 по 01.10.2003 року; з 02.10.2003 по 07.02.2008 року; з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року; з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року; з 07.12.2013 року по 22.11.2014 року, проходження військової служби у лавах ВС СРСР у період з 24.06.1990 року по 27.05.1992 року. Позивач вказує на те, що відповідач відмовив у призначенні пенсії через не надання довідок, уточнюючих пільговий стаж, атестацію робочих місць, проте, він вважає такі висновки відповідача є хибними, а результатом таких неправильних висновків та невірного застосування законодавства призвело до порушення права позивача на утримання в старості, яке гарантоване йому статтею 46 Конституції України. З огляду на вказані обставини позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління із заявою № 9560 від 10.11.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.п.1 п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням № 274 від 12.11.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Відповідач вказує на те, що згідно Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенси на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідач зазначає, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в якому є м. Єнакієве. Частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідач зазначає, що управлінням при призначенні пенсії не були враховані довідки про пільговий стаж роботи № 74, № 75, № 76 від 22.11.2014 року, які видані СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» та заробітну плату № 360, № 361 від 22.11.2014 року, видана СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля», оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово непідконтрольній українській владі територій. Відповідач зазначає, що згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.11.2020 року СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» в смт. Ольховатка Бахмутського району та від 24.02.2020 року їх юридична особа ДП «Орджонікідзевугілля» перереєстровано в м. Харків, проте, довідку, уточнюючу пільговий стаж роботи із посиланням на розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, та характер виконуваної роботи, позивачем не надано. У зв`язку з чим, періоди роботи з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013р. по 22.11.2014р. в СП «Шахта Ольховська» ДГІ «Орджонікідзевугілля» не зараховано до пільгового стажу по Списку №1. Відповідач звертає увагу на те, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії його страховий стаж складає 27 років 06 місяців 04 дні, однак у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу йому відмовлено в призначенні пенсії. Відповідач вважає, що приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії він діяв у межах та спосіб визначений чинним законодавством.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року залишено без задоволення заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 18-20).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з смт. Ольховатка Бахмутського району Донецької області до АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 09.11.2020 року № 1429- (а.с. 21).

З матеріалів справи встановлено, що 10.11.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою 9560 про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 85).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані скан - копії наступних документів: паспорту та ідентифікаційного коду, трудової книжки НОМЕР_3 від 12.07.1989 року, військового квитка НОМЕР_4 від 15.06.1990 року, диплому НОМЕР_5 від 25.06.1990 року, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1429- від 09.11.2020 року, довідок про пільговий стаж роботи № 74, № 75, № 76 від 22.11.2014 року, які видані СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля», довідок про спуски в шахту № 171, № 172 від 02.11.2014 року, які видані СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля», виписок з наказів про підсумки атестації робочих місць за умовами праці № 285 від 30.12.1995 року, № 290 від 30.12.2000 року, № 395 від 25.12.2003 року, № 656 від 24.12.2008 року, № 545 від 24.12.2013 року з переліком робочих місць по СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля», довідки про реорганізацію підприємства № 77 від 22.11.2014 року СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля», довідок про заробітну плату № 360, № 361 від 22.11.2014 року, видані СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля».

12 листопада 2020 року Слов`янським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 274 про відмову в призначенні пенсії (а.с. 23-24).

Відповідач у рішенні зазначав, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в якому є м. Єнакієве. На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року з метою поліпшення суспільно політичної та соціально економічної ситуації у Донецькій та Луганської областях підприємствам з непідконтрольної українській владі території було рекомендовано перереєструватись в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Виходячи з вищевказаного, довідки про пільговий стаж роботи № 74, № 75, № 76 від 22.11.2014 року, які видані СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» та заробітну плату № 360, № 361 від 22.11.2014 року, видана СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» не приймаються, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово непідконтрольній українській владі територій.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.11.2020 року СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» в смт. Ольховатка Бахмутського району та від 24.02.2020 року їх юридична особа ДП «Орджонікідзевугілля» перереєстровано в м. Харків. Довідку, уточнюючу пільговий стаж роботи із посиланням на розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, та характер виконуваної роботи, позивачем не надано, отже періоди роботи з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013р. по 22.11.2014р. в СП «Шахта Ольховська» ДГІ «Орджонікідзевугілля» не зараховано до пільгового стажу по Списку №1.

Страховий стаж Седих Ю,С. складає 27 років 06 місяців 04 дні.

За таких обставин відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , так як на момент звернення 10.11.2020 року не має необхідного пільгового стажу.

Позивач не погодившись з рішенням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено, що останній 22.05.1989 року прийнятий на роботи до Виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» Шахта «Ольховатська» на посаду учня електрослюсаря підземного на виробничу практику; 05.07.1989 року звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики; 06.07.1989 року прийнятий на роботу до Виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» Шахта «Ольховатська» тимчасово електрослюсарем підземним 3 розряду; 31.07.1989 року звільнений за закінченням трудового договору; 26.12.1989 року прийнятий на роботи до Виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» Шахта «Ольховатська» па посаду електрослюсаря підземного тимчасово для проходження виробничої практики; 03.05.1990 року звільнений у зв`язку з закінченням практики; 18.06.1990 року прийнятий на роботи до Виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» Шахта «Ольховатська» на посаду гірника підземного; 23.06.1990 року звільнений у зв`язку з призивом до лав Радянської Армії; з 24.06.1990 року по 27.05.1992 року проходив службу в лавах Радянської Армії; 25.06.1992 року прийнятий на Шахта «Ольховатська» Виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» Шахта «Ольховатська» на посаду гірничого майстра; 29.10.1993 року переведений гірником очисного забою підземним; 11.11.1993 року призначений гірничим майстром підземним; 01.10.2003 року призначений на посаду заступника начальника дільниці по боротьбі з раптовими викидами; 07.02.2008 року призначений заступником начальника дільниці ВТБ підземним за прогнозом та контролем за газодинамічними явищами; 01.03.2010 року переведений гірничим майстром; 06.12.2013 року призначений заступником начальника підземним; 17.12.2015 року переведений учнем машиніста підземних установок; 13.01.2017 року звільнений у зв`язку з скороченням штату (а.с. 25-33).

Суд звертає увагу, що Порядок № 383 застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Як встановлено з трудової книжки позивач працював на СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджнокідзевугілля» на різних посадах, а саме: «учнем електрослюсаря підземного», «електрослюсарем підземним», «гірником підземним», «гірником очисного забою», «гірничим майстром підземним», «заступником начальника підземної дільниці».

Суд зазначає, що вищезазначені професії, за якими позивач працював у спірний період віднесені до Списків № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, Постановою Ради міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, отже, позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи те, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача підтверджується наявними записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

Таким чином, суд зазначає, що періоди роботи на СП Шахта Ольховатська ДП Орджонікідзевугілля з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року, з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013 року по 22.11.2014 року відповідач повинен зарахувати на підставі записів у трудовій книжці позивача.

Суд звертає увагу на те, що позивачем при зверненні до управління була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 74 від 22.11.2014 року, яка видана СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля», з якої встановлено, що позивач у період з 22.05.1989 року по 05.06.1989 року виконував гірничі роботи під землею на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, у період з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року виконував гірничі роботи під землею на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, у період 26.12.1989 року по 03.05.1990 року виконував гірничі роботи під землею на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, у період з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року виконував гірничі роботи під землею на гірника підземного з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 (а.с. 52).

Крім того, позивачем була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 75 від 22.11.2014 року, яка видана СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля», з якої встановлено, що позивач у період з 25.06.1992 року по 29.10.1993 року виконував гірничі роботи під землею на посаді гірничого майстра підземної ділянки, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100б Постанови КМУ № 10 від 26.01.1991 року, у період з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року виконував гірничі роботи під землею на посаді гірника очисного забою підземного з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ № 10 від 26.01.1991 року, у період з 11.11.1993 року по 01.10.2003 року виконував гірничі роботи під землею на посаді гірничого майстра підземної дільниці, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100б Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року, у період з 01.10.2003 року по 07.02.2008 року виконував гірничі роботи під землею на посаді заступника начальника підземної дільниці ВТБ по боротьбі з раптовими викидами, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1.1б Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року (а.с. 50).

Також, позивач надав до управління довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 75 від 22.11.2014 року, яка видана СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля», з якої встановлено, що позивач у період з 07.02.2008 року по 01.03.2010 року виконував гірничі роботи під землею на посаді заступника начальника підземної дільниці ВТБ по боротьбі з раптовими викидами, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1.1б Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року, у період з 01.03.2010 року по 06.12.2013 виконував гірничі роботи під землею на посаді гірничого майстра підземного, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1.1б Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року, у період з 06.12.2013 року по час видачі довідки виконував гірничі роботи під землею на посаді гірничого майстра підземного, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1.1б Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року (а.с. 49).

Однак, як вбачається зі спірного рішення відповідача вказана довідка не була врахована відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії, оскільки видані підприємство зареєстрованим на території не підконтрольній українській владі.

Суд вважає зазначене посилання відповідача протиправним, оскільки чинним законодавством України не встановлено прямої заборони на використання документів, виданих підприємствами, що перереєструвалися за новою адресою в той час як первинні документи знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, відтак посилання відповідача на неможливість взяття до уваги документів, які надавалися позивачем для підтвердження трудового стажу є неправомірним.

Суд зазначає, що за вимогами чинного законодавства, відсутність можливості здійснення перевірки обґрунтованості видачі наданих документів не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Також, підстав вважати надані документи недостовірними, відповідачем не наведено.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Суд зазначає, що трудовий стаж позивач набув, працюючи в період, коли територія смт. Ольховська перебувала під контролем української влади, і підприємство, на якому працював позивач, також було утворено відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були сформовані до проведення АТО і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув пільговий стаж роботи.

Те, що УПФУ через проведення АТО, ООС позбавлені можливості провести через архів перевірку відповідності даних архівних документів, при наявності засвідчених керівником підприємства СП «Шахта «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» довідки, не покладає обов`язку доказування на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року справі № 583/392/17.

Ураховуючи записи у трудовій книжці та докази, що наявні в матеріалах справи, у сукупності, суд зазначає, що період в СП Шахта Ольховатська ДП Орджонікідзевугілля з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року, з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013 року по 22.11.2014 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, у зв`язку з чим, суд приходить висновку, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні цього періоду до пільгового стажу діяв не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Також, суд вказує на те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ДП «Орджонікідзевугілля» () переєструвалось в м. Харкові.

Відповідно до частиною 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень встановлено, що органи, які призначають пенсію мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Проте, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що відповідач звернувся до ДП «Орджонікідзевугілля» з вимогою надати первинні документи для визначення права позивача на зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ч. 2 зазначеної статті Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Приписами п. 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно відомостей про спеціальний стаж Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) ОСОБА_1 встановлено, що з 1998 року позивач має спеціальний стаж (а.с. 39-45)

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно не зарахував до пільгового стажу періоди роботи позивача в СП Шахта Ольховатська ДП Орджонікідзевугілля з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року, з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013 року по 22.11.2014 року.

Отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить висновку, що спірне рішення № 274 відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 12.11.2020 року, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії, у зв`язку з чим рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача зарахувати до пільгового стажу період проходження строкової служби в лавах Радянської Армії з 24.06.1990 року по 27.05.1992 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , призваний на строкову військову службу та направлений до військової частини 24.06.1990 року, та 26.05.1992 року звільнений (демобілізований) з армії та направлений в Єнакіївський ВК Донецької області, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 (а.с. 35-36).

З трудовою книжкою серії НОМЕР_3 встановлено, що позивач проходив строкову службу в лавах Радянської Армії з 24.06.1990 року по 27.05.1992 року (а.с. 28).

Відповідно до п.п. «в» абз. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України, щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби», час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно п.п. «к» п. 109 постанова Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року № 590 (яка діяла в період служби позивача), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Тобто п. 109 Постанови № 590 надає право особи на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Судом встановлено, що позивач до призиву на військову службу до лав Радянської Армії працював на Шахті «Ольховська» Виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» на посаді гірника підземного, тобто на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, крім того, після проходження служби працевлаштувався на Шахту «Ольховська» Виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» на посаду гірничого майстра, тобто на посади, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи те, що позивач був звільнений (демобілізований) з армії 26.05.1992 року, суд приходить висновку, що період проходження військової служби в Лавах Радянської Армії з 24.06.1990 року по 26.05.1992 року необхідно зарахувати до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Стосовно вимоги позивача зарахувати до пільгового стажу період навчання у Єнакіївському гірничому технікумі у період з 1986 року по 1990 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту "д" статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з статтею 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" за час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до п. 8 Порядку, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Таким чином, зі вказаного Порядку убачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Так, у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 відсутній запис щодо періодів навчання позивача.

Відповідно до Диплому серії НТ № 877857, позивач у 1986 році вступив до Єнакієвськогогірничого технікуму та Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 25 червня 1990 року йому присвоєно кваліфікацію гірничого техніка- електромеханіка.

Суд зазначає, що у дипломі позивача відсутні відомості щодо форми навчання та періоду навчання.

Суд вказує на те, що позивачем, на підтвердження періоду навчання у навчальному закладі, до суду не були надані документи щодо форми навчання та періоду навчання.

Крім того, з розрахунку стажу встановлено, що відповідачем навчання позивача у період з 01.06.1986 року по 23.06.1990 року зараховано як навчання за фахом.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Стосовно вимоги позивача зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви з 10.11.2020 року, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного Фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11 листопада 2020 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 274 від 12.11.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву № 9560 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.11.2020 року із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 в СП Шахта Ольховатська ДП Орджонікідзевугілля з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року, з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013 року по 22.11.2014 року, військову службу в лавах Радянської Армії у період з 24.06.1990 року по 26.05.1992 року.

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача подання до суду звіту про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частино 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 560,54 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 274 від 12.11.2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії з 10.11.2020 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу по списку № 1 періоди роботи ОСОБА_1 в СП Шахта Ольховатська ДП Орджонікідзевугілля з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року, з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013 року по 22.11.2014 року, військову службу в лавах Радянської Армії у період з 24.06.1990 року по 27.05.1992 року, період навчання у Єнакіївському гірничому технікумі у період з 1986 року по 1990 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви з 10.11.2020 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 274 від 12.11.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву № 9560 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.11.2020 року із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 в СП Шахта Ольховатська ДП Орджонікідзевугілля з 22.05.1989 року по 05.07.1989 року, з 06.07.1989 року по 31.07.1989 року, з 26.12.1989 року по 03.05.1990 року, з 18.06.1990 року по 23.06.1990 року, з 25.06.1990 року по 29.10.1993 року, з 29.10.1993 року по 11.11.1993 року, з 12.11.1993 року по 01.10.2003 року, з 02.10.2003 року по 07.02.2008 року, з 08.02.2008 року по 01.03.2010 року, з 02.03.2010 року по 06.12.2013 року, з 07.12.2013 року по 22.11.2014 року, військову службу в лавах Радянської Армії у період з 24.06.1990 року по 26.05.1992 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) судовий збір в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 54 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 15 січня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська