Справа № 440/7400/20
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7400/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2020 ОСОБА_1 /надалі ОСОБА_1 позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /надалі ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач/ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області від 24.11.2020 № 118 про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 26.01.1986 по 31.12.1991;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області зарахувати в трудовий стаж ОСОБА_1 роботи у період з 29.01.1986 по 01.07.1993 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 15.08.2019.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ГУ ПФУ в Полтавській області протиправно прийнято рішення від 24.11.2020 № 118 про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 26.01.1986 по 31.12.1991. За доводами позивача при зверненні до ГУ ПФУ в Полтавській області ним надано всі документи, які підтверджують наявність трудового стажу у позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/7400/20; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.12.2020 до суду відповідачем надано відзив на позов в якому вказано, що позивач звернувся до відповідача із заявою про підтвердження пільгових періодів роботи з 26.01.1986 по 31.12.1991 електрозварником на Октябрському ЛЗП в Нижнєвартовському лісгоспромі. Відповідач стверджує про правомірність прийнятого рішення, оскільки позивачем не надано документів про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника, відсутність відомостей про види виконуваних зварювальних робіт, відсутність відомостей про оплату праці за липень 1989, перебування у відпустці без збереження заробітної плати /а.с. 110-111/.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про підтвердження пільгових періодів роботи в якій просив розглянути заяву про підтвердження стажу роботи на пільгових умовах, за вислугу років з 26.01.1986 по 31.12.1991. До заяви надано наступні документи: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, трудову книжку, документи видані архівними установами, довідку про заробітну плату, копію документів про проведення атестації робочих місць, копію документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати /а.с. 108/.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.11.2020 № 118 відмовлено позивачу у підтвердженні періодів роботи, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 26.01.1986 по 31.12.1991. Підстава: відсутність документів про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника, відсутність відомостей про види виконуваних зварювальних робіт, відсутність відомостей про оплату праці за липень 1989, перебування у відпустці без збереження заробітної плати /а.с. 70-73/.

Позивач не погодився із рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при ГУ ПФУ в Полтавській області від 24.11.2020 №118 та звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Положеннями пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (надалі Порядок № 18-1) цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі Комісії) (пункт 3 Порядку № 18-1).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 18-1 Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності довідка про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії (пункт 14 Порядку № 18-1).

Положеннями пункту 15 Порядку № 18-1 визначено, що Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Судом встановлено, що професія електрозварник проходить за Списком №2, розділ ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства).

Так, Списком № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділом XXXІІ "Загальні професії" передбачені газозварники та їх підручні; електрозварники та їх підручні.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділом ХХХІІІ "Загальні професії" передбачені: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні та ручному зварюванні, на півавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись із заявою від 28.09.2020 до Комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області просив підтвердити пільговий стаж за період з 26.01.1986 по 31.12.1991.

Суд зазначає, що відповідно до відомостей, які зазначені у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 позивач 29.01.1986 прийнятий електрозварником 3 розряду на Октябрський ЛЗП /а.с. 16/.

Відповідно до запису в трудовій книжці позивача 01.07.1993 ОСОБА_1 звільнений відповідно до статті 31 КЗоТ РФ за власним бажанням /а.с. 17/.

Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Ханти-мансійського автономного округу-Югра Адміністрації Нижнєвартовська від 02.02.2017 вих. № 236 позивач був прийнятий електрозварником 3 розряду на Октябрський ЛЗП з 29.01.1986 (наказ №12-к від 28.01.1986); з 01.12.1990 (наказ №355 від 07.12.1990) позивачу присвоєна кваліфікація електрозварника 4 розряду з 01.12.1990; позивач звільнений з посади електрозварника 4 розряду Октябрського ЛЗП за власним бажанням відповідно до статті 31 КЗоТ РФ /а.с. 29/.

Крім того, позивачем надано до архівну довідку Архівного відділу Ханти-мансійського автономного округу-Югра Адміністрації Нижнєвартовського району від 02.02.2017 вих. № 237 /а.с. 30/ про підтвердження заробітної плати позивача за період роботи з січня 1986 по червень 1993 року електрозварником 3, 4 розряду.

Також позивачем надано копії наказів по особовому складу Октябрського ЛЗП Нижнєвартовського ЛГП, а саме: про прийняття позивача на роботу електрозварником 3 розряду з 29.01.1986, про присвоєння позивачу 4 розряду електрозварника від 10.12.1990, про звільнення позивача з 23.06.1993 /а.с. 40-41/.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність трудового стажу, трудовою книжкою та довідками з відповідного архіву підтверджено те, що позивач працював у період з 29.01.1986 по 01.07.1993 електрозварником Октябрського ЛЗП Нижнєвартовського ЛГП.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пунктів 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядок № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Суд зазначає, що наданими позивачем архівними довідками та записами трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 підтверджено, що позивач у період з 29.01.1986 по 01.07.1993 працював електрозварником Октябрського ЛЗП Нижнєвартовського ЛГП.

З огляду на наявність трудової книжки та архівних документів, які підтверджують те, що позивач працював електрозварником Октябрського ЛЗП Нижнєвартовського ЛГП у період з 29.01.1986 по 01.07.1993, суд дійшов висновку, що доводи відповідача про відсутність підстав для зарахуванню позивачу періоду роботи до пільгового стажу з 29.01.1986 по 31.12.1991 з посиланням в оспорюваному рішенні на відсутність документів про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника, відсутність відомостей про види виконуваних зварювальних робіт, відсутність відомостей про оплату праці за липень 1989, перебування у відпустці без збереження заробітної плати є безпідставними, оскільки надання таких документів є необхідним лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що приймаючи оспорюване рішення, пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, аналізуючи надані документи, пенсійний орган має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з тим, щоб не створювати штучних і необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Таким чином, за умови підтвердження трудового стажу, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

З урахуванням викладених висновків суду, рішення Комісії при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області від 24.11.2020 № 118 про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 26.01.1986 по 31.12.1991, слід визнати протиправним та скасувати.

Водночас враховуючи те, що Комісією при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області не надано належної оцінки документам, наданим позивачем при зверненні із заявою до Головного управління ПФУ в Полтавській області, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи від 28.09.2020, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 80 Закону України "Про пенсійне забезпечення" заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Положеннями частини першої статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Питання призначення пенсії врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) /надалі Порядок №22-1/.

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Водночас у даному випадку позивач не звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії, а звернувся із заявою про підтвердження стажу роботи /а.с. 108/ за результатами розгляду якої пенсійний орган прийняв оспорюване рішення від 24.11.2020 №118.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 15.08.2019, з огляду на їх передчасність.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією від 30.11.2020 /а.с. 54/.

Згідно з частиною першою 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на часткове задоволення позову, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 243-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.11.2020 № 118 про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 26.01.1986 по 31.12.1991.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи від 28.09.2020, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Л.М. Петрова