Справа № 120/7299/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

13 січня 2021 р. Справа № 120/7299/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід О.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач) про визнання протиправним рішення відповідача № 63 від 18.08.2020 року, яким відмовлено позивачеві в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачеві з 10.08.2020 року пенсію згідно ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 10.08.2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач, за наслідками розгляду зави позивача, рішенням від 18.08.2020 року № 63 відмовив останньому у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості періоду постійного проживання чи роботи у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993 рік. Позивач з таким рішенням не погоджується, адже згідно довідки № 02631 від 26.09.2018 року про реєстрацію та постійне проживання позивача за період з 03.05.1986 року по 25.12.1990 рік в смт.Вапнярка, Томашпільського р-ну, Вінницької обл., в зоні посиленого радіологічного контролю. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 07.12.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно даною ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

29.12.2020 року за вх. № 45980/20 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними. Так, відповідач вказує, що право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку згідно п. 2 ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Проте, згідно наданих позивачем документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу простежується, що позивач фактично проживав (працював) в зоні посиленого радіологічного контролю з 07.05.1986 року по 06.04.1989 року. З огляду на що у позивача відсутні 4 роки постійного проживання (роботи) особи станом на 01.01.1993 рік, відповідно права на зниження пенсійного віку він не має. За таких обставин, відповідача вважає, що він діяв у відповідності до вимог Конституції та законів України, жодним чином не порушуючи права позивача.

На виконання вимог ухвали від 07.12.2020 року відповідачем до відзиву долучено оригінал пенсійної справи позивача.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач згідно посвідчення серії НОМЕР_1 є громадянином (громадянкою), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви позивач додав довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, трудову книжку, диплом про навчання, документ про місце проживання (реєстрації) особи та посвідчення постраждалого від ЧАЕС.

Відповідач, за наслідками розгляду наданої заяви та доданих до неї документів, рішенням від 18.08.2020 року № 63 відмовив позивачеві у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з відсутністю необхідного періоду постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ст. 49 цього Закон визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком передбачені ст. 26 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абз. 6 п. 2 ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 22-1 при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Системний аналіз норм свідчить, що пенсійне забезпечення осіб є гарантією стабільного та належного життя пенсіонерів. Державою гарантується особливий захист прав та інтересів осіб, які безпосередньо брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або ж постійно проживали чи проживають на території, яка постраждала внаслідок цієї трагедії. Це стосується й пенсійного забезпечення таких осіб. Так, таким особам гарантується право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку. Разом з тим порядок та розміри пенсійних виплат визначаються виключно положеннями чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про призначення пенсії за віком позивач додав посвідчення серії НОМЕР_1 від 26.2.1998 року, що підтверджує те, що він є громадянином (громадянкою), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

Додатково позивач додав довідку Виконавчого комітету Вапнярської селищної ради ОТГ № 02631 від 26.09.2018 року, в якій зазначено, що позивач у період з 03.05.1986 року по 25.12.1990 рік працював та проживав в смт. Вапнярка Томашпільського р-ну, яке відносилось до населеного пункту категорії № 4, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, ст. 15 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення органами місцевого самоврядування.

Суд зауважує, що документ, який надає право користування пільгами, встановленими ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Надання інших документів, що підтверджували б періоди проживання особи на території зони посиленого радіоекологічного контролю чинним законодавством не передбачено.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 11.09.2019 року по справі № 205/8713/16-а, від 25.11.2019 року по справі № 464/4150/17, від 09.01.2020 року по справі № 363/3976/16-а, від 26.03.2020 року по справі № 652/610/16-а, від 18.06.2020 року по справі № 751/2738/17.

За таких обставин, надання позивачем посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи є достатнім для підтвердження факту його постійного проживання на території постраждалої внаслідок Чорнобильської АЕС у спірний період.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відмова відповідача у призначенні позивачеві пенсії, викладена у спірному рішенні, є протиправною, відповідно позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачеві з 10.08.2020 року пенсію згідно ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд зазначає наступне.

Кожна особа, відповідно до ст. 5 КАС України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення, яким зобов`язати вчинити на користь позивача певні дії, якщо для їх вчинення виконані всі умови, визначені законом.

За таких обставин, на переконання належним та достатнім способом захисту прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачеві з 10.08.2020 року пенсію згідно ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 840 грн. 80 коп..

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та ст. 2, 6, 73- 77, 90, 94, 241, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 63 від 18.08.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 10.08.2020 року пенсію згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп..

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.01.2021 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна