Справа № 712/15316/17
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/712/1/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 712/15316/17 від 13.04.2018 в порядку ст. 378 КАС України, -

В С Т А Н О В И В:

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до суду з заявою встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 712/15316/17 від 13.04.2018 в порядку ст. 378 КАС України, посилаючись на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 56275935, з виконання виконавчого листа № 712/15316/17 від 13.04.2018 Соснівського районного суду м. Черкаси про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268», та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Державним виконавцем згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2018 надано боржнику 10 робочих днів для виконання. Того ж дня направлено для виконання ГУПФУ в Черкаській області та стягувану для відома.

04.06.2018 та 25.11.2020 до відділу надійшли відповіді ГУ ПФУ у Черкаській області про те, що на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Сума перерахованої пенсії становить 46159,31 грн.

Однак підтверджуючих документів про виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії в сумі 46159,31 грн. ГУ ПФУ у Черкаській області не надано.

Щодо виплати перерахованої пенсії ГУ ПФУ у Черкаській області повідомляють. що дані кошти будуть виплачуватися за рахунок коштів передбачених v Державному бюджеті за відповідною бюджетною програмою згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Враховуючи, що рішення суду боржником в повному обсязі не виконано, виплата пенсії стягувачу не здійснена, тому керуючись ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. та постановою зобов`язано боржника виконати рішення протягом десятих робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Отже, рішення суду в частині виплати перерахованої пенсії боржником не виконано.

В Україні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних, господарських, кримінальних та адміністративних справах, а також майнових стягнень, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Так, статтею 1 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню).

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що Державна виконавча служба є єдиним органом примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Статтею 2 зазначеного закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Так, Законом України «Про державну виконавчу службу» визначено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбаченні законом. Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Цією ж статтею встановлено, що державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Зазначеним законом визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень встановлено особливості виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії. Так, виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Статтею 3 визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином зазначений виконавчий документ не може бути скерований до органу Державнї казначейської служби України для виконання в порядку гарантії держави щодо виконання судових рішень у зв`язку з тим, що рішення прийнято про зобов`язання вчинити певні дії, а не про стягнення коштів.

Також 06.02.2013 року набрав чинності у новій редакції Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013року № 45), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Пунктом Порядку визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Також слід наголосити, що зазначене питання порушено саме в процесі примусового виконання рішення суду та має на меті захист прав та законних інтересів позивача (стягувача у виконавчому провадженні), що визначено і ст. 2 КАС України як завдання адміністративного судочинства. Як зазначено у Інформаційному листі (узагальнення судової практики) Вищого адміністративного суду України викладену від 13.06.2013 № 846/12/13-13 під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти саме вжиття нових заходів для реалізації рішення.

У даному випадку значення слів «виплатити» та «стягнути» має однакове правове навантаження і не змінює при цьому суть постановленого рішення, а лише визначає порядок і спосіб за яким можливо буде привести його до фактичного виконання.

Просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого Соснівським районним судом видано виконавчий лист № 712/15316/17 від 13.04.2018 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268», та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , шляхом винесення рішення про стягнення 46159,31 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 .

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в поданні просив розглядати справу без участі державного виконавця.

Представник ГУПФУ в Черкаській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частинами 1, 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, для зміни способу і порядку виконання судового рішення, підставами є обставини, які роблять виконання неможливим.

Як зазначено у ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити пенсію відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268», та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2016 року.

На даний час на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 56275935, з виконання виконавчого листа № 712/15316/17 від 13.04.2018 Соснівського районного суду м. Черкаси про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268», та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена ст. 129 Конституції України та ч.1 ст. 370 КАС України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до ч. 2 ст. 370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

В заяві головний державний виконавець Горбатюк В.П. просить суд змінити спосіб виконання судового рішення та стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 пенсію у розмірі 46159,31 грн., тобто заява становить вимогу не щодо встановлення порядку виконання судового рішення, а заявник фактично просить суд змінити суть резолютивної частини зазначеного рішення суду, тобто по суті з заяви випливає наявність нових позовних вимог, що не заявлялись при розгляді адміністративної справи, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Суд зауважує, що згідно ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Отже, приписи ст. 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Також, суд вважає, що обставини викладені у заяві головного державного виконавця Горбатюк В.П. про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі не обґрунтовують доцільність і необхідність встановлення чи зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Крім того, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області державного виконавця повідомлено про те, що за вище вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили 06.04.2018, ОСОБА_1 Управлінням від 18.04.2018 проведено перерахунок пенсії та нараховано суму 46159,31 грн.

Відповідно до статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів Україну від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», (далі - постанова № 103) . врегульовано питання виплати перерахованих пенсій.

Постановою № 103 передбачено перерахунок пенсій з 01.01.2016, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою; спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988.

Виплата перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) здійснюється з 01.01.2018.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.10.2017, обчислена станом на 01.01.2018, буде виплачуватися після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії;

з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, ОСОБА_1 щомісячно отримує окремою сумою доплату у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Отже, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати коштів виконані Головним управління в добровільному порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень покладених на органи Пенсійного фонду.

Між тим, суд, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, прийшов до висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, позаяк обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Однак, вказане жодним чином не підтверджує наявність обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення після пред`явлення належного виконавчого листа до виконання, а відтак підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення - відсутні.

Відтак, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права позивача, крім того, заявником не надано до суду доказів на підтвердження наявності обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення після пред`явлення належного виконавчого листа до виконання, а відтак підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення відсутні, тому у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Аналогічна правова позиція при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 року (справи №21-394а14, №21-475а14), від 25.11.2014 року (справа №21-506а14), від 13.01.2015 року (справа №21-604а14), від 17.02.2015 року (справа №21-622а14), від 14.04.2015 року (справа №21-78а15).

Керуючись ст.ст. 243, 248, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 712/15316/17 від 13.04.2018 в порядку ст. 378 КАС України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з моменту її складення.

Головуючий: