Справа № 480/3831/20
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року Справа № 480/3831/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соп`яненка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку мотивує тим, що з 2014 року він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). 17.08.2017 ОСОБА_1 уклав із Державною службою України з надзвичайних ситуацій контракт №501/17 про проходження служби цивільного захисту строком на три роки. З 01 квітня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області припинило нараховувати та виплачувати йому пенсію. Посилаючись на норми частини третьої статті 2 Закону №2262-ХІІ, вважає, що у зв`язку з тим, що він прийнятий на службу цивільного захисту за контрактом під час дії в Україні особливого періоду, то виплата пенсії на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичного звільнення позивача не повинна припинятися.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати йому пенсії з 01.04.2020, зобов`язати поновити нарахування та виплату пенсії відповідно до вимог закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідачем відзиву на позов не подано.

Судом встановлено, що з листопада 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ. Між Державною службою України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) в особі начальника Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій полковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 та позивачем укладено контракт про проходження служби цивільного захисту №501/17 строком дії на 3 (три) роки, який набрав чинності 29.08.2017 (а.с. 15).

Відповідно до витягу із наказу (по особовому складу цивільного захисту) від 29.08.2017 №468 «Про кадрові питання» (пункт 1) колишнього полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 (спеціальне звання присвоєно наказом МНС України від 31.12.2009 № 643), який уклав контракт про проходження служби цивільного захисту строком на 3 (три) роки, відповідно до пунктів 33, 46, 47, 62, 93, 95 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, прийнято позивача на військову службу цивільного захисту, зараховано у кадри Державної служби України з надзвичайних ситуацій у спеціальному званні полковник служби цивільного захисту та за його згодою призначено начальником відділу персоналу Міжрегіонального центру швидкого реагування ДСНС (а.с. 14).

На адресу відповідача надійшов лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому повідомлено ОСОБА_1 про те, що з 01.04.2020 для подальшої виплати йому пенсії підстави відсутні.

09.04.2020 позивач звертався до відповідача зі скаргою на дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо призупинення йому виплати пенсії, просив поновити виплати пенсії з 01.04.2020. На зазначену скаргу відповідачем була надана відповідь, яка ґрунтується на тому, що поширення норми ч.3 ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на інші періоди, крім військової служби законодавством не передбачено. Пенсію позивачу припинено у зв`язку з повторним прийняттям ОСОБА_1 на службу до органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій (а.с. 23).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-XII (далі - Закон №1932-XII) визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII надано аналогічне визначення особливого періоду - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової).

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Завданням мобілізації є, зокрема, здійснення комплексу заходів, спрямованих на переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, організацію і штати воєнного часу.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014, який набрав чинності з дня його опублікування у газеті «Голос України» від 18 березня 2014 року № 49, а також указами від 06 травня 2014 року №454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року №15/2015 в Україні оголошено про часткову мобілізацію.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Оскільки законодавством України не встановлено порядок припинення особливого періоду, то закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для завершення особливого періоду.

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону №1932-XII та абзацу 4 статті 1 Закону №3543-XII настав особливий період, який діяв і на час виникнення спірних відносин у цій справі.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що у серпні 2017 року ОСОБА_1 був прийнятий на службу цивільного захисту за контрактом під час дії в Україні особливого періоду.

Отже, оскільки позивач був прийнятий на службу цивільного захисту за контрактом під час дії особливого періоду, то на нього розповсюджується дія частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо не припинення виплати пенсії, призначеної згідно вказаного закону.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо припинення нарахування та виплати позивачу пенсійного забезпечення та зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату позивачу пенсійного забезпечення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) щодо припинення з 01.04.2020 нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсійного забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області поновити з 01.04.2020 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко