Справа № 200/5553/20-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року справа №200/5553/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.,

при секретареві судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не з`явився

відповідач1: Грибенюк І.В.

відповідач2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року в справі № 200/5553/20-а (головуючий І інстанції Голубова Л.Б., повний текст рішення складено 07 липня 2020 року в м. Слов`янськ) за позовом Приватного акціонерного товариства "ВЕСКО" до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про стягнення пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення з Державного бюджету України пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість у розмірі 62621,90 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року позов задоволено, стягнуто з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Веско» () пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість у розмірі 62621 (шістдесят дві тисячі шістсот двадцять одну) гривню 90 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що податковим органом виконано усі дії відповідно до законодавства, а саме внесено відомості щодо узгодженої суми до Реєстру, згідно з яким позивач отримав зазначену суму бюджетного відшкодування на свій рахунок 08.04.2020р.. Тобто, вимоги законодавства податковим органом виконано: узгоджена сума внесена до Реєстру, кошти перераховані на відповідний рахунок. У діях відповідача відсутні ознаки бездіяльності, тому вимога про стягнення пені є незаконною та необґрунтованою через відсутність заборгованості згідно зі ст. 200 Податкового кодексу України. Крім того, відповідно до Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості їх надходження. Тому відсутні підстави для нарахування пені, оскільки все здійснюється в порядку черговості. Також, розрахунок пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ за березень 2018 року, наданий позивачем містить необґрунтовані дані щодо дати початку нарахування пені. В розрахунку зазначено дату початку нарахування 20.12.2018 року, але відповідно до Податкового кодексу України та порядку здійснення бюджетного відшкодування, ця дата повинна бути не раніше 14.01.2019р. (дата отримання контролюючим органом судового рішення 02.01.2019р.)

Представник позивача, відповідача2 до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа, включений до ЄДРПОУ, є платником податку на додану вартість та перебуває на податковому обліку у відповідача.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 ПК України.

Згідно з приписами п. 200.1-200.2 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 цієї статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «б» і «в» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2018р. у справі № 0540/5534/18-а податкове повідомлення-рішення офісу великих платників податків ДПС від 27.06.2018 року № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за березень 2018 року в розмірі 258538,00 грн. було визнано протиправним та скасовано. Дане рішення набрало законної сили 20 грудня 2018 року (а.с. 6-8).

Таким чином, виходячи з вимог пункту 200.12, пункту 200.13 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування 20 грудня 2018 року, тобто з дня визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а тому відповідач зобов`язаний був 21.12.2018 року внести узгоджену суму до реєстру заяв, а орган казначейської служби протягом п`яти операційних днів, тобто до 29.12.2018р. перерахувати на поточний рахунок платника ПДВ узгоджену суму бюджетного відшкодування.

Однак, наведені вище вимоги Податкового кодексу України відповідачем виконані не були.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.09.2019р. у справі №200/5422/19-а визнано протиправною бездіяльність офісу великих платників податків ДПС щодо невнесення до реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування по декларації за березень 2018 року у розмірі 258538,00 гривень та стягнуто з Державного бюджету України заборгованість з ПДВ у розмірі 258538,00 грн. (а.с. 9-14). Вказане судове рішення набуло чинності 21.01.2020 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду у цій же справі (а.с. 15-18).

Сума бюджетного відшкодування у розмірі 258538,00 грн. була сплачена позивачу лише 08.04.2020р., що сторонами не оспорюється.

Як зазначено вище, на суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, за період з 30.12. 2018р. по 08.04.2020р. в сумі 62621,90 грн.. Відповідачем розрахунок нарахованої суми пені не оспорюється.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що оскільки суму податку на додану вартість за березень 2018 року у розмірі 258538,00 грн. не відшкодовано позивачу у визначені ПК України строки - 29 грудня 2018 року, то позивач має право на стягнення сум пені відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України за період з 30.12.2018р. по 08.04.2020р. в сумі 62621,90 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Посилання відповідача на ті обставини, що судом першої інстанції невірно визначено початок нарахування пені з 30.12.2018р., замість 14.01.2019р. виходячи із дати отримання контролюючим органом судового рішення 02.01.20919р., колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на положення пункту 200.13 статті 200 ПК України, за приписами якої повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється протягом п`яти операційних днів після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування.

Посилання відповідача на положення пункту 200.15 статті 200 ПК України колегія суддів вважає безпідставним, оскільки наведеною нормою не визначено строки повернення суми бюджетного відшкодування.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року в справі № 200/5553/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року в справі №200/5553/20-а залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 14 січня 2021 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 14 січня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 14 січня 2021 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко