Справа № 522/22060/20
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/522/547/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.11.2020 року ПН МОД № 004141.

Позивач вказує, що вона є громадянкою Ісламської Республіки Афганістан, прибула на територію України у пошуках притулку. Позивачем було висловлено намір звернутися за міжнародним захистом в кінці лютого 2020 року відразу через декілька днів після прибуття до України під час візиту до Управління по роботі з шукачами захисту і соціальної інтеграції Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області відразу. На початку березня 2020 року позивач надала заяву про визнання біженцем та особою, яка потребує додаткового захисту і інші необхідні документи. Однак в усному порядку співробітники Управління по роботі з шукачами захисту і соціальної інтеграції Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області відмовили позивачу в прийнятті заяви, посилаючись на відсутність оригіналу свідоцтва про народження та паспортного документу. Пояснення позивача, щодо причин відсутності вищезазначених документів і надання лише перекладених копій згаданих документів, співробітниками міграційної служби не були прийняті до уваги.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами та доповненнями) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2» було запроваджено карантин з 12 березня 2020 року. Обмеження, які були введені під час карантину та не володіння позивачем в повній мірі ані державною мовою (навіть російською), ані знаннями щодо своїх процесуальних прав і обов`язків значно ускладнили можливість повторної спроби звернення за міжнародним захистом

У зв`язку з введеними обмеженнями та рекомендаціями, щодо роботи державних органів під час карантину, які діяли на той період звернутися повторно особисто не виявлялося можливим, так як особистий прийом Управління по роботі з шукачами захисту і соціальної інтеграції Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області не здійснювався. Тому позивач разом з чоловіком звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та необхідним пакетом документів 19.05.2020 року до Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, відправивши відповідного листа Укрпоштою.

Лише 26.11.2020 року заяву позивача було прийнято та документовано довідкою про звернення за захистом в Україні № 011566. І в якості джерела отримання відомостей про особу співробітниками міграційної служби були прийняті перекладені копії свідоцтва про народження та паспортного документу, які подавались позивачем першочергово. Проте того ж дня, стосовно позивача було складено протокол про адміністративне порушення (ПР МОД 004009 від 26.11.2020 р.) та винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у розмірі 1700 гривень на позивача (ПН МОД 004140 від 26.11.2020 р.) через порушення ч.1 ст.203 КУпАП.

Позивач вважає, що вищезазначені дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладання адміністративного стягнення є неправомірними та такими, що потребують скасування, оскільки не прийнято до уваги низку важливих обставин, що вказує на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність вини позивача, як підставу для відповідальності, та взагалі відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд скасувати постанову ГУ ДМС України в Одеській області № ПН МОД 004141 від 26.11.2020 р. про накладення адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду.

23 грудня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив, відповідно до якого, ГУ ДМС України в Одеській області позов не визнають, в задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі.

У судове засідання призначене на 13 січня 2021 року сторони не з`явились.

13.01.2021 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

13.01.2021 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 004099 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 26.11.2020 ПН МОД № 004140 була притягнута до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

26.11.2020 до ГУ ДМС України в Одеській області надійшла заява ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

26.11.2020 ОСОБА_1 документовано Довідкою про звернення за захистом в Україні № 011566, дійсна до 26.12.2020.

В ході проведеної перевірки наявних документів та пояснень позивача встановлено, що ОСОБА_2 порушила правила перебування іноземців на території України, а саме проживала без документів на право проживання в Україні з 26.02.2020.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» (далі - Закон) місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої осіб проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 3 Закону у разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 18 ст. 6 Закону реєстрація та продовження реєстрації тимчасового перебування іноземців, осіб без громадянства здійснюються відповідно до законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та порядку передачі органами реєстрацій інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (далі - Постанова) громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання

Відповідно до п. 25 Постанови реєстрація місця перебування осіб, що звернулися за захистом в Україні із заявою за формою згідно з додатком 8, здійснюється на визначений законом строк на підставі документів, визначених пунктом 18 цих Правил (крім квитанції про сплату адміністративного збору). Відомості про реєстрацію місця перебування і носяться до довідки про звернення за захистом в Україні, зразок якої затверджується наказом МВС.

Відповідно до п. 6 Постанови у разі коли особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» (далі - Закон) місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої осіб проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 3 Закону у разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 18 ст. 6 Закону реєстрація та продовження реєстрації тимчасового перебування іноземців, осіб без громадянства здійснюються відповідно до законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та порядку передачі органами реєстрацій інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (далі - Постанова) громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання

Відповідно до п. 25 Постанови реєстрація місця перебування осіб, що звернулися за захистом в Україні із заявою за формою згідно з додатком 8, здійснюється на визначений законом строк на підставі документів, визначених пунктом 18 цих Правил (крім квитанції про сплату адміністративного збору). Відомості про реєстрацію місця перебування і носяться до довідки про звернення за захистом в Україні, зразок якої затверджується наказом МВС.

Відповідно до п. 6 Постанови у разі коли особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Позивач зазначає, що звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та необхідним пакетом документів 19.05.2020 року до Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, відправивши відповідного листа Укрпоштою. На підтвердження даного факту позивачем надано накладну № 680.

Суд критично оцінює даний доказ виходячи з наступного.

Виходячи із логічного аналізу, є очевидним, що доказати факти або обставини справи можуть лише ті докази, які їх підтверджують або спростовують, тобто докази, які мають безпосереднє відношення до справи, містять дані про факти (обставини), які підлягають встановленню та складають предмет доказування. Тому із поданих до суду сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів, до дослідження та оцінки беруться лише ті з них, які мають зв`язок із фактами та обставинами, що встановлюються.

Надана до суду накладна № 680 від 19.05.2020 року не містить у собі опис вкладення, а тому не вбачається можливим встановити що саме було направлено на адресу Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє підтвердження про вручення даного поштового направлення від 19.05.2020 року.

Відповідно до пп. 4.7. розділу IV Наказу МВС від 07.09.2011 № 649 «Про затвердження Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» (далі - Правила), підставою для продовження строку дії довідки про звернення за захистом в Україні є копія скарги на рішення територіального органу ДМС з підтверджуючими документами її відправлення або у випадку оскарження в судовому порядку - копія позовної заяви з відміткою (штампом) суду про її прийняття або копія ухвали суду про відкриття провадження у справі або належним чином оформленої судової повістки.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземця та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Крім того ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає наступне: порушення іноземцями га особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважної причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті,- тягнуть за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином уповноваженою посадовою особою ГУДМС України в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 004009 від 26.11.2020 року. Позивач особисто підписав зазначений протокол та отримав його копію, що підтверджується його підписом на другому аркуші протоколу.

Відповідно до ст. 213 КУпАП зазначено вичерпний перелік органів (посадових осіб), які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються:

1)адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад;

2)виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом;

4)районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, Верховним Судом;

5)органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222-2 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграці", громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, законодавства про перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, про транзитний проїзд через територію України, а також питання щодо реєстрації місця проживання (статті 200, 201, частина перша статті 203, статті 204, 205, 206).

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Пп. 2.1. розділу II Наказу МВС від 28.08.2015 № 825 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення ДМС України» наголошує, що складати протоколи про правопорушення та протоколи про затримання, а також у передбачених законодавством випадках доставляти осіб, які порушили правила перебування в Україні та транзитного проїзду через її територію, у приміщення ДМС, її територіальних органів і територіальних підрозділів, до поліції, до пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконна перебувають в Україні, мають право уповноважені посадові особи головних управлінь (управлінь) ДМС в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, які є державними службовцями (далі - уповноважені посадові особи).

Уповноважені посадові особи складають протокол при виявленні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 185-3, 200, 201, частиною першою статті 203, статтями 204, 205, 206 КУпАП.

Відповідно до пп. 3.1. розділу III Наказу МВС від 28.08.2013 № 825 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення ДМС України» розглядати справи про адміністративне правопорушення у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, та накладати адміністративне стягнення відповідно до статті 2222 КУпАП мають право керівники (перші заступники, заступники керівників) головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем вчинення правопорушення, а у разі відсутності уповноваженої посадової особи, яка розглядає справи про адміністративне правопорушення та накладає адміністративне стягнення, - особа, яка виконує її обов`язки.

26.11.2020 року ГУ ДМС України в Одеській області було складено постанову про накладання адміністративного стягнення відносно позивача. Зазначену постанову підписано заступником начальника Головного управління ДМС України в Одеській області Анатолієм Максименко Також, позивач особисто підписав зазначену постанову та отримав її копію, що підтверджується його підписом на другому аркуші постанови.

У відповідності зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача була прийнята з урахуванням всіх обставин, що мають значення для справи та відповідно до вимог діючого законодавства.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № ПН МОД 004141 від 26.11.2020 р. відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяті днів.

Суддя А.В. Науменко

13.01.21