Справа № 640/8311/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року м. Київ № 640/8311/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до треті особи Міністерства юстиції України Товариство з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест», Приватне акціонерне Товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"
провизнання протиправним та скасування наказу №1027/5 від 19.03.2020, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 із позовом до Міністерства юстиції України, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест», Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 1027/5 від 19.03.2020 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»; скасувати реєстраційні дії, які були проведені на підставі наказу Міністерства юстиції України № 1027/5 від 19.03.2020 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», згідно яких з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були виключені відомості про проведені реєстраційні дії: № 0026099 від 01.12.2017 щодо державної реєстрації новоутвореної шляхом заснування юридичної особи, проведених приватним нотаріусом Незнайко Наталією Миколаївною; № 1026099 від 08.12.2017 щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу , що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників), проведених державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які були скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України № 1027/5 від 19.03.2020 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а саме записів: № 0026099 від 01.12.2017 щодо державної реєстрації новоутвореної шляхом заснування юридичної особи, проведених приватним нотаріусом Незнайко Наталією Миколаївною; № 1026099 від 08.12.2017 щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу , що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників), проведених державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивачка згідно протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест» набула власності на корпоративні права статутного капіталу товариства і була призначена на посаду керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест». Вказані зміни про учасника та керівника були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В подальшому, на підставі висновку колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії, бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції було прийнято оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України № 1027/5 від 19.03.2020 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яким з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було виключено відомості про юридичну особу - ТОВ «Будлайф Інвест» та скасовано реєстраційні дії. Наказ Міністерства юстиції України № 1027/5 від 19.03.2020 позивач вважає протиправним, оскільки скасування державної реєстрації на підставі ч. 2 ст. 141 ЦК України є незаконним, окрім того, положеннями вищевказаної статті не передбачено правових наслідків щодо перевищення граничної кількості з одним учасником, а у державного реєстратора відсутній обов`язок перевіряти наявність таких відомостей, а також відсутні повноваження перевіряти відповідність документів на її відповідність вимогам чинного законодавства, натомість, згідно ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» до повноважень державного реєстратора віднесено перевіряти комплексність документів . Окрім того, в порушення вимог Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації №37/5, позивача, державного реєстратора та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест» не було запрошено до розгляду скарги, чим фактично позбавлено можливості надати пояснення з приводу скарги. Також позивач зазначив, що Міністерство юстиції України під час розгляду скарги залишили поза увагою факт наявності численних судових спорів між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест» та Приватним акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", що у розумінні вимог п. 5 Порядку №1128 є підставою для відмови у розгляді скарги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилався на правомірність спірного рішення, з огляду на те, що позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду скарги, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту. На думку відповідача, неповідомлення третіх осіб не є порушенням прав та законних інтересів позивача, оскільки всіх заінтересованих осіб було повідомлено шляхом висвітлення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту. До того ж, судові справи, на які посилається позивач, як підставу для відмови у розгляді скарги не є тотожними предмету розгляду скарги. По суті виявлених порушень відповідач зазначив, що на момент вчинення приватним нотаріусом реєстраційної дії було порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, оскільки згідно ст. 141 ЦК України особа може бути учасником лише одного товариства з обмеженою відповідальністю, натомість ОСОБА_2 на момент проведення оскаржуваної дії був керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест» та учасником в інших товариствах. До того ж, підставою для вчинення реєстраційної дії слугувало рішення загальних зборів учасників від 05.12.2017 та договору купівлі - продажу корпоративних прав від 05.12.2017. Згідно відомостей ЄДР від імені ОСОБА_1 на загальних зборах учасників 05.12.2017 діяв на підставі довіреності від 06.12.2017 ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність в останнього законних прав представляти інтереси ОСОБА_1 на підставі довіреності від 06.12.2017, а відтак, як наслідок, ОСОБА_1 не набула статусу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест». Враховуючи те, що ОСОБА_1 не була директором товариства, то довіреності видані від її імені на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_5 для внесення змін у юридичну особу не мають жодної юридичної сили, що було достатньою правовою підставою для відмови у державній реєстрації, згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців». До того ж, за результатами перевірки встановлено, що державна реєстрація проведена 08.12.2017, у той час, як платіжні доручення за адміністративні послуги датуються від 20.12.2017 та 28.12.2017, що свідчить про те, що станом на момент вчинення реєстраційної дії документи про сплату були відсутні, що у розумінні вимог Закону є підставою для зупинення вчинення реєстраційної дії.

У відповіді на відзив, позивач проти відзиву заперечив, з огляду на те, що підставою для скасування реєстраційної дії не можуть бути відносини, які виникли між попереднім власником товариства.

Приватне акціонерне Товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" проти задоволення позовних вимог заперечила, з огляду на те, п. 11 Порядку про розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, територіальних органів Міністерства юстиції №1128 Мін`юст не пізніше, ніж за два дні колегіально повідомляє зацікавлених осіб, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті оголошення і додатково повідомляє телефонограмою або засобами електронної пошти, однак, враховуючи відсутність будь-яких засобів зв`язку із ОСОБА_1 , то останню додатково не було повідомлено з об`єктивних причин, до то ж Положення №37/5 втратило чинність.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Державну реєстрацію ТОВ «Будлайф Інвест» проведено приватним нотаріусом Незнайко Наталією Миколаївною про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис № 0026099 від 01.12.2017 (17:15:56) щодо державної реєстрації новоутвореної юридичної особи. Засновником ТОВ «Будлайф Інвест» був громадянин ОСОБА_2

05.12.2017 між громадянином ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф інвест»

Згідно з Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Будлайф Інвест» від 05.12.2017 № 05/12 ОСОБА_1 набула корпоративні права на 100% статутного капіталу ТОВ «Будлайф Інвест», а також була призначена на посаду керівника ТОВ «Будлайф Інвест».

12.09.2018 ТОВ «Будлайф Інвест» набуло права власності на об`єкт нерухомості - будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 11804,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Відомості про зміну учасника та керівника ТОВ «Будлайф Інвест» було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 1026099 від 08.12.2017 (13:37:27) щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу , що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників), проведених державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області.

Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» в особі адвоката Тодорич Ірини Вікторівни звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргою від 20.09.2019, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.09.2019 за № 33366-33-19 на реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 01.12.2017 № 0026099 «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною та від 08.12.2017 № 1026099 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області ОСОБА_6 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест».

29.01.2020 на офіційному веб-сайті Мін`юсту за Інтернет посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pra-zasidannya-kolegii-31-sichnya-2020-roku розміщено оголошення наступного змісту: « 31 січня 2020 року за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка 15, в Офісі протидії рейдерству відбудеться засідання Колегії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Запрошуються скаржники/їх представники та заінтересовані особи/їх представники для розгляду наступних скарг: на 11 год. 50 хв. Розгляд по суті скарги приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» в особі адвоката Тодорич І.В. від 20.09.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.09.2019 за № 33366-33-19. Щодо товариства з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» (код за ). Суб`єкт оскарження: - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. - державний реєстратор Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К.В. Заінтересовані сторони: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» (код за ) керівник Колбасюк Л.В. адвокат Тодорич Ірина Вікторівна».

31.01.2020 відбувся розгляд скарги, за результатами якої на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України було видано оскаржуваний наказ про часткове задоволення скарги.

Наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2020 № 1027/5 «Про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» було прийнято рішення, яким: скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» в особі адвоката Тодорич Ірини Вікторівни від 20.09.2019 задоволено частково; скасовано реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 01.12.2017 № 0026099 «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною та від 08.12.2017 № 1026099 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області ОСОБА_6 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест»; у задоволенні інших вимог відмовлено.

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 19.03.2020 № 1027/5 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок) 20.03.2020 (10:41:23) № 2026099, ОСОБА_7 , Міністерство юстиції України; запис про скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок) від 20.03.2020 (10:42:27), № 3026099, ОСОБА_7 , Міністерство юстиції України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником об`єкту нерухомості - будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, буд. 4/6, загальною площею 11804,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101) визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест».

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців врегульовано Конституцією України та Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» нотаріусів віднесено до суб`єктів державної реєстрації.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» однією з засад державної реєстрації юридичних осіб є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Зі змісту наказу Міністерства юстиції України від 19.03.2020 № 1027/5 «Про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Наказ) вбачається, що підставою його прийняття є Висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 31.01.2020 (далі - Висновок) за результатами розгляду скарги Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» в особі адвоката Тодорич Ірини Вікторівни від 20.09.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.2019 за № 33966-33-19.

Як вбачається з Наказу та Висновку підставою скасування реєстраційної дії № 0026099 від 01.12.2017 (17:15:56) щодо проведення державної реєстрації створення ТОВ «Будлайф Інвест» та реєстраційної дії № 1026099 від 08.12.2017 (13:37:27) про зміну відомостей про учасників ТОВ «Будлайф Інвест» є недотримання встановленої Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» процедури здійснення реєстраційних дій, що були допущені приватним нотаріусом Незнайко Н.М. та державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К.В.

Частиною 4 статті 17 Закону №755-IV встановлено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті (зміни до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю), подаються такі документи, зокрема: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; 7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; 8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі.

Водночас, пунктами 1 та 2 частини 1 статті 25 Закону №755-IV встановлено, що підставою проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій є: документи, що подаються заявником для державної реєстрації; судові рішення, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Вказаний перелік видів судових рішень є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, системний аналіз положень статті 17 та 25 Закону №755-IV дає підстави для висновку, що внесення відомостей до Єдиного державного реєстру здійснюється державним реєстратором на підставі поданих заявником документів або на підставі визначеного переліку судових рішень, які набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в державному реєстрі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення загальних зборів ТОВ «Будлайф Інвест», статут ТОВ «Будлайф Інвест», договір купівлі-продажу майнових прав, на підставі яких в подальшому було проведено державну реєстрацію відомостей про державну реєстрацію товариства та зміну відомостей про учасників (засновників) в судовому порядку недійсними не визнавалися.

З огляду на вказані вище положення законодавства, внесення відомостей до ЄДР здійснюється державним реєстратором на підставі поданих заявником документів або на підставі визначеного переліку судових рішень, які набрали законної сили і тягнуть за собою зміну відомостей в ЄДР.

До того ж, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації на підставі вичерпного переліку документів засвідчує лише факт, тобто виконує функцію легалізації події. Виконання цієї функції не передбачає і не наділяє його повноваженнями перевірки (контролю), за тим, чи містять документи відомості, передбачені законом, відповідність яких законодавству покладається на осіб, які подали заяву про реєстрацію.

Аналогічний висновок міститься також у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 по справі № 826/1186/17.

Щодо посилань відповідача на відсутність на момент вчинення реєстраційної дії від 08.12.2017 платіжного доручення за сплату адміністративного збору, то суд зазначає наступне.

Статтею 6 Закону №755-IV передбачено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації.

Згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 27 Закону №755-IV підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є зокрема: несплата адміністративного збору або сплата не в повному обсязі.

Згідно ч. 1, 5 ст. 35 Закону №755-IV суб`єкти державної реєстрації за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть відповідальність у порядку, встановленому законом; заявник несе відповідальність за відповідність копій документів в електронній формі оригіналам таких документів у паперовій формі.

Отже, з вищевказаного вбачається, що саме державний реєстратор, як суб`єкт державної реєстрації повинен нести відповідальність за допущені процедурні порушення, натомість зі змісту оскаржуваного наказу слідує, що відповідач не застосував по відношенню до державного реєстратора заходів, передбачених ч. 6 ст. 34 Закону №755-IV, при цьому, скасувавши реєстраційні дії, відповідач поклав тягар відповідальності за процедурні порушення саме на ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест».

Окрім того, однією з підстав для скасування реєстраційної дії Міністерством юстиції слугував висновок про протиправність реєстраційної дії приватного нотаріуса Незнайко Н.М., що відбулася 01.02.2017, оскільки засновник Товариства з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест» був одноосібним засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект-Групп» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Донекоінест», чим було порушено ч. 2 ст. 141 Цивільного кодексу України, то суд щодо цього зазначає наступне.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» нотаріусів віднесено до суб`єктів державної реєстрації.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України "Про нотаріат", вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про нотаріат", нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у порядку та випадках, встановлених Законом України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Таким чином, при здійсненні функції державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців нотаріус та/або державний реєстратор виконують делеговані державою функції, а держава, в свою чергу, здійснює державне регулювання нотаріальної діяльності.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав скасування реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» були реєстраційні дії щодо третьої особи - ОСОБА_2 і не стосувалися позивача, оскільки такі правовідносини мали місце до набуття ОСОБА_1 корпоративних прав, а відтак, остання не може зазнавати для себе негативних наслідків у вигляді скасування з цих підстав реєстраційних дій.

Суд допускає можливість застосування до спірних правовідносин положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і практики ЄСПЛ щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 2 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

«Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Разом із тим, у пункті 71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії").

Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки").

Іншими словами, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" та у справах "Ґаші проти Хорватії" "Трґо проти Хорватії").

Отже йдеться про дотримання принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67; mutatis mutandis, Radchikov v. Russia, no. 65582/01, § 50, 24 травня 2007 року.

Суд підкреслює, що позивача не було визнано винною в будь-якій злочинній змові з державними реєстраторами, чиї дії скасовано оспорюваним наказом відповідача. В будь-якому випадку, факт того, що позивач не є добросовісним набувачем у розумінні положень цивільного законодавства, не було встановлено рішенням суду.

З цих міркувань суд доходить висновку, що умови, за яких позивача було позбавлено її права власності на корпоративні права ТОВ «Будлайф Інвест» та зареєстрованого за ним об`єкту нерухомості, наклало на неї індивідуальний та надмірний тягар, а органи влади не дотримали справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу з одного боку та правом позивача на мирне володіння своїм майном з іншого. Цим було порушено статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Також, суд зазначає, що процедура розгляду скарг визначена положеннями Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 ( у ред., що діяла станом на момент розгляду скарги).

Згідно п. 11 Порядку Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

З вищевикладеного вбачається, що в разі призначення до розгляду скарги Мін`юстом, останній належним чином повідомляє всіх учасників шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Мін`юста та додатково повідомлення одним із способів, які визначені п. 11 Порядку №1128. Водночас, зі змісту п. 11 Порядку № 1128 убачається, що обов`язок повідомити заінтересовану особу одним із додаткових способів виникає лише у разі наявності інформації про засоби зв`язку з такою особою.

Позивач на обґрунтування протиправності наказу посилався на те, що відповідачем не повідомлено позивача про розгляд скарги, у зв`язку з чим, останнього позбавлено права подати власні заперечення, в тому числі інформацію про наявність судових спорів з порушеного у скарзі питання, що у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні скарги.

У той же час, як зазначив відповідач та третя особа, в матеріалах справи та з відкритих джерел не вдалося встановити відомості для факультативного повідомлення учасників про час, місце і розгляд скарги, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що розміщення оголошення на сайті Мін`юсту є достатнім способом повідомлення усіх учасників про розгляд скарги.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем під час розгляду скарги не дотримано всіх передумов для розгляду скарги по суті, з огляду на наступне.

Так, ст. 34 Закону №755-IV визначено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення); на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника;

викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру;

підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги. (ч. 5 ст. 34 Закону №755-IV)

Як вбачається із документів, наданих відповідачем які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, 30.09.2019 висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було рекомендовано відмовити у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", оскільки остання оформлена без дотримання вимог ч.5 ст. 34 Закону №755-IV та не містить будь-яких відомостей щодо наявності/відсутності судових спорів та додані не всі засвідчені копії документів. Дорученням Міністра юстиції України від 13.01.2020 №68/1/48-20, з огляду на численні звернення, було направлено скаргу на повторний розгляд, однак, при повторному розгляді, Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації в порушення вимог п. 5 Порядку № 1128 незважаючи на те, що скарга була оформлена без дотримання вимог Закону №755-IV, розглянула таку скаргу і як вбачається із висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 31.01.2020 питання щодо наявності чи відсутності судових спорів з питань, порушених у скарзі не досліджувалося.

Частиною 8 ст. 34 Закону №755-IV встановлено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо, зокрема, скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті.

Враховуючи те, що висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 31.01.2020 на підставі якого прийнятий оскаржуваний наказ є протиправним, таким, що прийнятий без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, то, відповідно, й оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України № 1027/5 від 19.03.2020 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу,

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до п. 1,3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами та учасниками справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства Україну при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2 535 6-11 73-775 795 90 5 139 5 241-2465 2505 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) № 1027/5 від 19.03.2020 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»;

Зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які були скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України № 1027/5 від 19.03.2020 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 523 (дві тисячі п`ятсот двадцять три) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур