Справа № 160/16171/20
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якій просить:
визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу для призначення пенсії за віком протиправними.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу для призначення трудової пенсії за віком періоди з 17.12.1993 року по 26.09.2005 року та зобов`язання провести перерахунок пенсії з 29.07.2020 року.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач при призначенні пенсії не врахував періоди роботи позивача з 17.12.1993 року по 26.09.2005 року, за які сплачувалися податки, в тому числі і єдиний податок, що призвело до зменшення стажу, який впливає на розмір пенсії. Позивач вважає, що такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області свідчать про недотримання останнім вимог положень Конституції України, а також Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та "Про пенсійне забезпечення".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також надати копію пенсійної справи позивача.
06 січня 2021 року Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що до страхового стажу позивача не було зараховано період роботи здійснення підприємницької діяльності у зв`язку з тим, що відсутня інформація про здійснення Позивачем підприємницької діяльності та систему оподаткування.
Копію пенсійної справи ОСОБА_1 відповідачем до суду не надано. Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на вказане, виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
20.10.2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з завою про перерахунок пенсії, оскільки при призначенні пенсії за віком Відповідачем не було враховано період з 17.12.1993 року по 26.09.2005 року, як фізичною особою - підприємцем.
Відповідно до Рішення № 1981 від 17.12.1993 року про видачу суб`єктам підприємницької діяльності спеціальних дозволів на здійснення окремих видів діяльності Позивачу видано дозвіл про державну реєстрацію підприємця.
22 жовтня 1997 року видано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.
Крім того, позивачу видано Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи від 19 січня 1999 року номер реєстраційних справ № 04052459Ф0020538, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська.
Здійснення підприємницької діяльності позивачем припинено з 31.03.2014року, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Позивач не погодившись із вказаним діями відповідача звернувся до суду із позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року періоди трудової діяльності і інші періоди, які враховувалися в стаж роботи для призначення пенсії до вступу у силу даного Закону, зараховуються в страховий стаж в порядку і на умовах, передбачених раніше діючим законодавством.
Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і, на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 р. зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01.07.2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.
Згідно з розділом XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV підпункту 3 підпункту 3-1 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Відповідно до ст. 1 Указу Президента України № 727/98 Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва від 03.07.1998 року, спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.
Відповідно до розділу II пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок), Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №793 Про внесення зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, внесено зміни до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, пункт 4 доповнено абзацом наступного змісту: Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності з 01.07.2000 року підтверджується даними персоніфікованого обліку.
Закон України від 09.07.2003 р. № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набув чинності з 1 січня 2004 року. Саме з цієї дати обчислюється не трудовий, а страховий стаж, який підтверджується даними персоніфікованого обліку. Для того, щоб до трудового стажу був зарахований період підприємницької діяльності з 1993 року, необхідно подати до Пенсійного фонду України за місцем реєстрації підприємця дві довідки (до 1 травня 1993 року і з 1 травня 1993 року по 31 грудня 1995 року), згідно встановленої форми (додаток № 1 до постанови КМУ від 12.08.93 р. № 637), при умові, що підприємець за відповідний період сплачував страхові внески. В довідці вказується тільки період сплати і не відображається розмір сплачених внесків. Якщо в архіві Пенсійного фонду відсутні дані про сплату підприємцем страхових внесків, цей період не може бути врахований при обчисленні пенсії.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині зарахування до трудового стажу період підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 з 17.12.1993 до 01.01.1998 року не підлягають задоволенню, оскільки доказів про сплату підприємцем страхових внесків за вказаний період суду не надано.
У той же час, судом встановлено, що позивач з 17.12.1993 року зареєстрований, як фізична особа підприємець та 31.03.2014 року підприємницьку діяльність позивачем припинено, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Таким чином, позивачу підлягає до зарахування період з 01.01.1998 року по 26.09.2005 року підприємницької діяльності до трудового стажу, оскільки з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів. Згідно Довідки управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 19.03.2014 року № 61 позивачем суми страхових внесків в період з 2004 року по 2007 рік сплачено у встановленому розмірі (а.с. 16).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про частково задоволення позовних вимог, оскільки позивачем надані відповідні документи для зарахування до його страхового стажу здійснення підприємницької діяльності, а відповідачем протиправно не взято до уваги вимоги Постанови Кабінету Міністрів №793 від 03.10.2018 року та відмовлено у перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням трудового стажу за період з 01.01.1998 року по 26.09.2005 року.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Доказами долученими до матеріалів справи підтверджено, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
При цьому, суд зазначає, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, а відтак належним захистом прав позивача є перерахунок пенсії з урахуванням періоду роботи з 01.01.1998 року по 26.09.2005 року, саме з дати призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2019 року у справі № 1140/3136/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, від 9 липня 2019 року у справі 676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017).
Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що за подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., суд присуджує на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протипранвими та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу для призначення пенсії за віком протиправними.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для призначення пенсії за віком періоди роботи з 01.01.1998 року по 26.09.2005 року та зобов`язати провести перерахунок пенсії з дати її призначення.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев