Справа № 243/5119/20
Суддя: Мірошниченко Л. Є.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 243/5119/20
Провадження № 2-а/243/1/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

За участю:

секретаря судового засідання Моїсеєвої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №4 лейтенанта поліції Расулова Євгена Олександровича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до інспектора роти №2 батальйону №4 лейтенанта поліції Расулова Євгена Олександровича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

26.10.2020 року ОСОБА_1 до суду подав уточнений адміністративний позов, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.06.2020 року інспектором роти №2 батальйону №4 рядовим поліції Расуловим Є.О. було винесено постанову серії ЕАМ №2623283 від 02.06.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Відповідно до змісту постанови позивач керуючи транспортним ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_1 порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав:

В день 02.06.2020 року о 14-ій годині він рухався на власному автомобілі ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 по дорозі М14 Миколаїв-Одеса та був зупинений працівником поліції Расуловим Є.О. Після зупинки він повідомив йому, що той рухався не по своїй лінії розмітки, на що позивач зазначив, що він рухався відповідно до Правил дорожнього руху та враховуючи дорожній знак і відповідну розмітку на дорозі. Крім того, на вказаному проміжку дороги були інші автомобілі які рухались в потоці з позивачем, але працівник поліції їх не зупинив та не звертав уваги на його пояснення. Працівник поліції зазначив, що позивач не виконав вимогу даного дорожнього знака, а саме п. 5.16.

Після чого позивач оглянув частину дороги і дорожній знак 5.16 який знаходиться у с. Коблеве по вул. Одеській біля будинку № 2а. Стрілки які вказують напрямки руху по смугах одна блідно-білого кольору, а на іншій тільки окремий фрагмент містить світлоповертальну поверхню.

Також він звернув увагу, що знак 5.16 не дублюється, а розмітка на асфальтному покритті була повністю відсутня.

З зазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки відповідач не законно склав постанову, розглянув справу з порушенням ст.ст. 276-284 КУпАП та порушив вимоги ст. 283 КУпАП не зазначивши чим зафіксоване правопорушення. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову серії ЕАМ № 2623283 від 02.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, що винесена інспектором роти №2 батальйону №4 лейтенантом поліції Расуловим Є.О.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання відповідач інспектор роти №2 батальйону №4 лейтенант поліції Расулов Є.О. не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, у задоволені позову просив відмовити.

Представник Управління патрульної поліції в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник відповідача надав на адресу суду відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови не визнає у зв`язку з тим, що справа про адміністративне правопорушення з порушенням правил ПДР (ст.122 ч.1 КУпАП) є безпідставною та не підлягає задоволенню. Постанова правомірно винесена на місці вчинення правопорушення, позивач порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам» Додатку 1 ПДР України (п. 33 ПДР України) та дорожньої розмітки 1.18 Додатку 2 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у розмірі 255,00 грн. Даний факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення та відеозаписом з технічного пристрою, який має функції фото- та відео-запису, відеозаписом з нагрудного відео-регістратора.

На відеозаписі зафіксовано, як водій транспортного засобу ВАЗ 21033 синього кольору, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 рухався автодорогою М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в с. Коблеве, Березанського р-ну, вул. Одеська, 2А, в крайній лівій смузі прямо, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч та за умови наявності дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам» та дорожній розмітки 1.18 ПДР України. Також з відеозапису вбачається, складання інспектором поліції протоколу, водія ознайомлено зі змістом постанови відповідно до ст. 285 КУпАП та під підпис вручена її копію.

В постанові про адміністративне стягнення зазначено технічний прилад «DМ 4031».

Відповідно до Додатку 1 ПДР України, дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Відповідно до п. 7.2.19 ДСТУ 2587:2010 дорожня розмітка 1.18 застосовують на ділянках доріг з двома і більше смугами руху в одному напрямку, окремих територіях, об`єктах дорожнього сервісу для позначення дозволених напрямків руху автотранспорту. Отже всі доводи позивача вважає необґрунтованими тому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову (а.с.30-33).

ІІ. Процесуальні дії у справі.

У відповідність до ч.3 ст.62 КАС України, у зв`язку з відсутністю секретаря судового засідання, за дорученням судді його обов`язки здійснює помічник судді.

02.09.2020 року винесено ухвалу підготовчого засідання та призначено справу до розгляду (а.с.16).

17.09.2020 року винесена ухвала про залучення до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції в особі структурного підрозділу управління патрульної поліції в Миколаївській області. (а.с. 25).

26.10.2020 року позивач звернувся до суду з уточненим позовом до інспектора роти №2 батальйону №4 лейтенанта поліції Расулова Є.О., Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. (а.с.46).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

02.06.2020 року відносно ОСОБА_1 інспектором роти №2 батальйону №4 лейтенантом поліції Расуловим Є.О., була винесена постанова серії ЕАМ № 2623283 від 02.06.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно із якою останнім було порушено ч.1 ст.122 КУпАП. Цією постановою у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було накладено адміністративне стягнення на позивача у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 грн. 00 коп.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 02.06.2020 року о 13.32 год. в с. Коблеве, вул. Одеська, 2А, ОСОБА_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 Додаток 1 та дорожньої розмітки 1.18 Додаток 2 ПДР України. Здійснив рух прямо зі смуги рух якої дозволено лише ліворуч, чим порушив п.8.4 г. ПДР Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 грн. 00 коп. (а.с.7).

ІV. Оцінка Суду.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП. Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП та Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративне порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2003 року, № 1217, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за № 974/8295, є документом, що засвідчує факти неправомірних дій учасників дорожнього руху і є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, постановою серії ЕАМ №2623283 від 02.06.2020 року інспектором роти №2 батальйону №4 лейтенантом поліції Расуловим Є.О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 255 гривень.

Мотивувальною частиною оскаржуваної постанови зазначено, що 02.06.2020 року о 13.32 год. в с. Коблеве, вул. Одеська, 2А, ОСОБА_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 Додаток 1 та дорожньої розмітки 1.18 Додаток 2 ПДР України. Здійснив рух прямо зі смуги рух якої дозволено лише ліворуч, чим порушив п.8.4 г. ПДР Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною третьою ст. 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Проте відповідач, на підтвердження обставин, якими він мотивує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, як зазначено у постанові від 02.06.2020 року, доказів, які спростовують твердження позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач всупереч норми ст. 77 КАС України не довів та не спростував доводи позивача щодо його невинуватості у скоєнні даного адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

До відзиву на позовну заяву відповідачем додано фототаблицю та DVD диск позивача ОСОБА_1 , коли його було зупинено інспектором патрульної поліції та винесено відносно нього постанову. З наданого DVD диску вбачається, що позивач ОСОБА_1 , рухаючись 02.06.2020 року на своєму автомобілі ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 Додаток 1 та дорожньої розмітки 1.18 Додаток 2 ПДР України. Здійснив рух прямо зі смуги рух якої дозволено лише ліворуч, чим порушив п.8.4 г. ПДР.

Суд не приймає доводи відповідача щодо того, що позивач не мав права здійснювати поворот праворуч, оскільки відповідно до п. 1.10 ПДР України, прилегла територія це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. В даному випадку з наданої відповідачем схеми проїзду позивача ОСОБА_1 вбачається, що останній зупинився, не здійснивши наскрізний проїзд через прилеглу територію.

Що стосується твердження позивача з приводу того, що інспектор поліції не дотримався положень закону та розглянув справу на місці знаходження транспортного засобу, хоча ст. 276 КУпАП вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративні правопорушення, та розглянувши справу на місці знаходження транспортного засобу, інспектор поліції не надав ОСОБА_1 жодної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, суд дані доводи не приймає, оскільки дійсно, як зазначає у своєму відзиві відповідач, відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місце його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

За ст. 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі п. 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із п. 1. ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином суд вважає, що доводи ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час вирішення справи, тому заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню через недоведеність такого порушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2623283 від 02.06.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 2-9,62,73-77, 90, 242-246, 250, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №4 лейтенанта поліції Расулова Євгена Олександровича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 2623283 від 02.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти №2 батальйону №4 лейтенантом поліції Расуловим Євгеном Олександровичем.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Перебіг даного строку починається з дня, наступного після закінчення карантину, встановленого Постановою Кабінету міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко