Справа № 380/5503/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року справа №380/5503/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача Сірого А.В.,

представників відповідачів Яворського Т.І., Винницького В.В.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

представників третіх осіб Бельдій Н.В., Магировського Т.А.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Львівської міської ради (, місцезнаходження: 79000, м. Львів, пл. Ринок,1), Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (, місцезнаходження: 79017, м.Львів, вул. К.Левицького,67) з вимогою: зобов`язати Виконавчий комітет Львівської міської ради, Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради вирішити по суті питання про примусовий демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_2, які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на підставі заяви від 11.06.2020, адресованої до заступника Львівської міського голови з містобудування та заяви від 19.06.202,0 адресованої до голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Ухвалою суду від 20.07.2020 вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. 28.07.2020 за вх. № 37500 на виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач усунув недоліки позовної заяви. Позивач подав позовну заяву з уточненими вимогами:

- зобов`язати Виконавчий комітет Львівської міської ради вирішити по суті питання про примусовий демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_2 , які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на підставі заяви позивача від 11.06.2020, адресованої до заступника Львівської міського голови з містобудування;

- зобов`язати Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради вирішити по суті питання про примусовий демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_2 , які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на підставі заяви позивача від 19.06.2020, адресованої до Голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви, позивач подав клопотання про залучення третіх осіб на стороні відповідачів фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , код РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Ухвалою від 30.07.2020 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі та залучив до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (далі - треті особи).

13.08.2020 за вх.№ 40122 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 .

18.08.2020 за вх.№ 40709 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

20.10.2020 за вх.№53730 на адресу суду надійшов відзив від відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради.

03.11.2020 за вх. №57688 на адресу суду від позивача надійшли додаткові докази, долучені до матеріалів справи.

12.11.2020 за вх. №59615 на адресу суду надійшов відзив від відповідача Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 як співвласник будинку по АДРЕСА_5 , який знято з балансу Управління ЖКГ ЛМР, є землекористувачем земельної ділянки за вказаною адресою. На думку позивача, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, фізичні особи-підприємці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 самочинно розмістили на земельній ділянці по АДРЕСА_5 два МАФи, чим порушили його права як землекористувача. Ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2019 №6107 вказані МАФи виключені з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові. З огляду на наведене, ОСОБА_2 звернувся із заявами до відповідачів з вимогою вжити заходи для демонтажу означених МАФів. Позивач вважає, що його звернення не розглянуті відповідачами у встановленому законом порядку, а тому просить суд зобов`язати відповідачів вирішити по суті питання про примусовий демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_2 , які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 .

Відповідач Виконавчий комітет Львівської міської ради подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що тимчасові споруди, належні фізичним особам-підприємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , розташовані по АДРЕСА_2 , внесені до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, що підтверджується листом Управління архітектури та урбаністики від 07.10.2020 №4-2401-8228. З огляду на наведене, відсутні підстави для демонтажу вказаних тимчасових споруд.

Відповідач Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що звернення позивача розглянуте у встановленому законом порядку. Підстави для демонтажу спірних тимчасових споруд відсутні. Крім того, вирішення питання щодо демонтажу тимчасових споруд не належить до повноважень відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає про те, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, на думку третьої особи, позивач у позовній заяві не зазначив, якими саме діями чи бездіяльністю відповідача порушено його права та інтереси, а також, в чому саме полягає його інтерес. Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про дійсне чи можливе порушення прав позивача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає про те, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Третя особа зазначає, що в позовній заяві вказані неправдиві дані щодо виключення належного їй МАФу з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, насправді ж вказана тимчасова споруда не внесена до Комплексної схеми, у зв`язку з судовим розглядом спору між ОСОБА_2 та Виконавчим комітетом Львівської міської ради, Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії (справа №1.380.2019.003954). Крім того, третя особа звертає увагу на преюдиційність для розгляду цієї справи постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020, якою скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 у справі №1.380.2019.003954, яким зобов`язано Виконавчий комітет Львівської міської ради та Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради вирішити питання про демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_5 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, наведених у письмовому відзиві. Просили суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та представники третіх осіб в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, наведених у письмових поясненнях. Просили суд в задоволенні позову відмовити повністю за відсутністю порушеного права позивача в частині демонтажу МАФів.

Дослідивши доводи позову, відзиву на позовну заяву, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи та представників третіх осіб, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив таке.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №42512070 від 19.08.2015 (номер запису про право власності 10858502) ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 розміром 7/20 .

Фізичні особи-підприємці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 здійснюють підприємницьку діяльність у тимчасових спорудах розташованих на АДРЕСА_2 .

Як вбачається з відповіді заступника Львівської міського голови з містобудування від 01.06.2020 №2401-вих-40749 рішення щодо доповнення Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2019 №6107, тимчасовими спорудами, які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 та розміщені по АДРЕСА_2 , на засіданнях робочої групи не приймалось.

Позивач, вважаючи що зазначені тимчасові споруди (МАФи) встановленні незаконно, оскільки вони не включені до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, звернувся з заявою 11.06.2020 до заступника Львівської міського голови з містобудування та скаргою від 19.06.2020 до Голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, в яких просив вирішити питання про примусовий демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_2 , які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 .

Згідно з відповідями Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02.07.2020 №33-вих-49271 та від 13.07.2020 №33-вих-52544 скарги ОСОБА_2 розглянуті. Позивача повідомлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 у справі №1.380.2019.003954, яким зобов`язано Виконавчий комітет Львівської міської ради та Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради вирішити питання про демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_5 .

Позивач вважає, що його звернення не розглянуті відповідачами у встановленому законом порядку, а тому звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідачів вирішити по суті питання про примусовий демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_2 , які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 .

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Статтею 40 Конституції України передбачене право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації права на звернення врегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (із змінами і доповненнями), указом Президента від 07.02.2008 №109/2008 "Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування". Крім того, деталізація правил розгляду звернень громадян здійснюється у відповідних інструкціях, які стосуються порядку розгляду звернень громадян та їх особистого прийому в конкретних органах і установах.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Положеннями статті 5 Закону України "Про інформацію" передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1,2 та 4 ст. 7 зазначеного Закону передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Право на інформацію, створену в процесі діяльності фізичної чи юридичної особи, суб`єкта владних повноважень або за рахунок фізичної чи юридичної особи, Державного бюджету України, місцевого бюджету, охороняється в порядку, визначеному законом.

Суд встановив, що реалізовуючи своє право, гарантоване статтею 40 Конституції України, позивач звернувся до заступника начальника Львівського міського голови з містобудування зі зверненням про демонтаж самочинно розміщених МАФів від 11.06.2020 та до Голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради зі скаргою про демонтаж самочинно розміщених тимчасових споруд від 19.06.2020, що підтверджується фіскальними чеками АТ «Укрпошта» про рекомендовані поштові відправлення №303 від 11.06.2020 та №319 від 23.06.2020.

Термін розгляду звернень громадян встановлений у статті 20 Закону України «Про звернення громадян», відповідно до змісту якої звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Суд встановив, що обидва звернення позивача (від 11.06.2020, адресоване заступнику Львівського міського голови з містобудування та від 19.06.2020, адресоване голові Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради) зареєстровані в Центрі надання адміністративних послуг Львівської міської ради за №3-Ф-19512-33 від 18.06.2020 та за №3-Ф-21134-33 від 01.07.2020 і передані на розгляд Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради.

Як вбачається з відповідей Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02.07.2020 №33-вих-49271 та від 13.07.2020 №33-вих-52544 звернення ОСОБА_2 розглянуті у строк, встановлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Пунктом 1 Указу Президента України "Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування" від 07.02.2008 N109/2008 постановлено Кабінету Міністрів України, міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування вжити невідкладних заходів щодо забезпечення реалізації конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов`язкове одержання обґрунтованої відповіді, неухильного виконання норм Закону України "Про звернення громадян", упорядкування роботи зі зверненнями громадян, зокрема, щодо: недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам; викоренення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз`яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень; створення умов для участі заявників у перевірці поданих ними заяв чи скарг, надання можливості знайомитися з матеріалами перевірок відповідних звернень; з`ясування причин, що породжують повторні звернення громадян, систематичного аналізу випадків безпідставної відмови в задоволенні законних вимог заявників, проявів упередженості, халатності та формалізму при розгляді звернень; вжиття заходів для поновлення прав і свобод громадян, порушених унаслідок недодержання вимог законодавства про звернення громадян, притягнення винних осіб у встановленому порядку до відповідальності, в тому числі до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків щодо розгляду звернень громадян.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

Як вбачається зі звернень позивача від 11.06.2020 та від 19.06.2020 він просить відповідачів вирішити питання щодо демонтажу самочинно розміщених тимчасових споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Для обґрунтування своєї позиції ОСОБА_2 додав до вказаних звернень відповідь виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.06.2020 №2401-вих-40749. З вказаної відповіді позивачу стало відомо про те, що станом на 01.06.2020 спірні тимчасові споруди не включені до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2019 №6107. Саме ця інформація, на думку ОСОБА_2 , є підставою для розгляду відповідачами питання щодо демонтажу спірних тимчасових споруд.

Суд зазначає, що при наданні відповідей від 02.07.2020 №33-вих-49271 та від 13.07.2020 №33-вих-52544 на звернення позивача Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради жодної оцінки вказаним фактам не надала.

Крім того, у зверненні від 11.06.2020 позивач просить заступника Львівського міського голови з містобудування вжити заходів для демонтажу двох самочинно розміщених МАФів, а в скарзі від 19.06.2020 просить голову Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, зокрема провести обстеження вказаних споруд, направити вимогу про їх демонтаж. З аналізу відповідей від 02.07.2020 №33-вих-49271 та від 13.07.2020 №33-вих-52544 Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради незрозуміло, яке рішення прийняла адміністрація за результатом розгляду вказаних звернень.

Єдина інформація, зазначена у вказаних відповідях, стосується повідомлення про те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 у справі №1.380.2019.003954, яким зобов`язано Виконавчий комітет Львівської міської ради та Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради вирішити питання про демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_5 .

Суд враховує, що вказаною постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 у справі №1.380.2019.003954 встановлено, що позивач не довів факт порушення його прав як співвласника будинку по АДРЕСА_5 та землекористувача земельної ділянки за вказаною адресою встановленням спірних МАФів, а тому немає підстав для прийняття рішення про їх демонтаж. Водночас, наявність вказаної постанови не позбавляє відповідачів обов`язку надати повну і обґрунтовану відповідь по суті поданих позивачем звернень, розглянути та вирішити всі поставлені перед ними питання.

Крім того, відповідачі не надали пояснень з приводу того, чому звернення позивача, адресоване заступнику Львівського міського голови з містобудування, передане на розгляд Личаківський районній адміністрації, та чому про вказаний факт не повідомили позивача.

Суд не бере до уваги доводи відповідачів та третіх осіб про відсутність у позивача права заявляти вимоги про демонтаж спірних тимчасових споруд, про відсутність у відповідача Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради повноважень щодо розгляду питання про демонтаж МАФів, розташованих по АДРЕСА_2 , про включення спірних споруд до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, що підтверджується листом Управління архітектури та урбаністики від 07.10.2020 №4-2401-8228, оскільки такі не знайшли свого відображеннях у відповідях Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02.07.2020 №33-вих-49271 та від 13.07.2020 №33-вих-52544, яким надається оцінка в межах розгляду цієї справи.

Надаючи оцінку повноті розгляду відповідачами звернень позивача від 11.06.2020 та від 19.06.2020, суд дійшов висновку про те, що відповіді Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02.07.2020 №33-вих-49271 та від 13.07.2020 №33-вих-52544 не можна вважати такими, що відповідають критеріям повноти і об`єктивності.

Суд дійшов висновку про те, що для ефективного поновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати Виконавчий комітет Львівської міської ради повторно розглянути та надати відповідь по суті заяви ОСОБА_2 від 11.06.2020, також зобов`язати Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради повторно розглянути та надати відповідь по суті скарги ОСОБА_2 від 19.06.2020.

Щодо вимоги позивача про вирішення, по суті, питання про примусовий демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_2 , які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки як вбачається із долучених доказів до матеріалів справи позивач не є власником ділянки, на якій розміщення спірні споруди і відповідно відсутнє порушене право щодо демонтажу МАФів. Такі обставини встановлені при прийнятті Постанови у справі 1.380.2019.003954 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії. Статтею 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не вставлено законом. Доказів протилежного не надано суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів необхідно стягнути сплачений судовий збір на суму 420,40 грн відповідно до квитанції №144 від 14.07.2020 та 420,40 грн відповідно до квитанції №60 від 27.07.2020. пропорційно до задоволення позовних.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Виконавчий комітет Львівської міської ради повторно розглянути та надати відповідь по суті звернення ОСОБА_2 від 11.06.2020.

Зобов`язати Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради повторно розглянути та надати відповідь по суті скарги ОСОБА_2 від 19.06.2020.

Стягнути з Виконавчого комітету Львівської міської ради (, місцезнаходження: 79000, м. Львів, пл. Ринок,1) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40коп.

Стягнути з Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (, місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. К.Левицького, 67) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять ) грн 40коп.

У задоволенні позовної вимоги щодо вирішення, по суті, питання про примусовий демонтаж двох самочинно розміщених МАФів по АДРЕСА_2 , які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 15 січня 2021 року.