Справа № 340/739/20
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/739/20

провадження № 2-АП

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М. розглянувши у в письмовому порядку загального позовного провадження справу за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» до Державної податкової служби, Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної судової сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення - рішення № 0 від 07 лютого 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарг від 03 лютого 2020 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що уповноваженими особами Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку Державного підприємства «Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. За результатами даної перевірки складено акт № 18/11-28-05-10/00729913 від 22.10.2019, на підставі якого, відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є неправомірним, а тому підлягає скасуванню у повному обсязі.

Ухвалою від 06 березня 2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено розгляд справи на 02 квітня 2020 року (а.с.1-2).

Ухвалою від 02 квітня 2020 року розгляд справи відкладено на 04 травня 2020 року у зв`язку з клопотанням Відповідача. Сторони повідомлені про розгляд справи належним чином, причини неявки Позивача невідомі (а.с. 90-91).

Ухвалою від 04 травня 2020 року розгляд справи відкладено на 13 травня 2020 року через запровадження на території України карантину та клопотання відповідача. Сторони повідомленні належним чином, причини неявки позивача суду невідомі (а.с.99-100).

Ухвалою від 13 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони повідомленні належним чином. Відповідач подавав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Причини неявки позивача суду невідомі (а.с.107).

Ухвалою від 09 червня 2020 року відкладено розгляд справи на 26 червня 2020 року у зв`язку з неявкою позивача без поважних причин за клопотанням Відповідача (а.с.116).

Ухвалою від 26 червня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з тим, що позивач, який не є суб`єктом владних повноважень, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення про причини неявки (а.с. 135-136).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року вказану ухвалу суду від 26 червня 2020 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду (а.с.163-164).

29 жовтня 2020 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду призначено дану справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.167).

17 листопада 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи (а.с.178).

18 грудня 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи (а.с.237).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надав клопотання про відкладення справи на іншу дату.

Представники відповідача до суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 13.08.2019 № №1331 проведено перевірку, за результатами якої складено акт документальної планової виїзної перевірки ДН ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН від 22.10.2019 р № 18/11-28-05-10/00729913 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, валютного законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.11.2011 по 30.06.2019, іншого законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 (а.с.8-13)

За результатами перевірки встановлено порушення пп.269.1. п.269.1 ст.269. пп.270.1.1 п.270.1. пп.271.1, пп.271.2 п. 271.1, п.271.2 ст.271. п. 277.1 ст.277. пп.286.1, пп.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму земельного податку за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, на загальну суму 24 009 369, 87 грн., у тому числі: за період з 01.07.2016 по 31.12.2016 на суму 3 957 791,36 грн. за 2017 рік на суму 7 915 582,72 грн., за 2018 рік на суму 7918 194,41 грн.. за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 на суму 4217801,38грн. та не подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік та 2019 рік..

На підстав акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 20.11.2019 №0 про нарахування земельного податку в сумі 24 009 369,87 грн.(а.с.14).

Не погодивши із вищезазначеним податковим повідомленням - рішенням позивачем було подано 03.12.2019 скаргу до Державної податкової служби України (а.с.15).

За результатами розгляду скарги Державної податковою службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги від 03.02.2020 року № 4215/6/99-00-08-05-06-06 яким відповідно до глави 4 Податкового кодексу України ДПС України скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 20.11.2019 №0 у частині нарахування земельного податку у сумі 4 217 801,38 грн, в іншій частині податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 20.11.2019 №0 залишено без змін, а скаргу ДП «ДГ «Червоний землероб» Кіровоградської ДСГДС НА АНУ - частково задоволено (а.с.16-18).

07 лютого 2020 року першим заступником начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області було підписано Податкове повідомлення-рішення 0. До податкового повідомлення-рішення додано таблицю із назвою «Розрахунок штрафних санкцій до акту документальної планової виїзної перевірки ДП «ДГ «Червоний землероб» Кіровоградської ДСДС НААН України з урахуванням рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 03.02.2020 № 4215/6/99-00-08-05-06-06». В даній таблиці зазначена загальна сума податкового зобов`язання за податковим повідомленням рішенням в розмірі 19 791 568,49 грн.(а.с.19)

Позивач не погоджуючись з висновком ДПС про заниження суми земельного податку за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 та прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернулось до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 10 Податкового кодексу України плата за землю належить до місцевих податків і зборів.

Пунктом 12.3. статті 12 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.12.3.1. п.12.3 ст.12 ПК України). При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп.12.3.2.п.12.3 ст.12 ПК України).

П.п.12.3.3 п.12.3 ст.12 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них. Контролюючі органи не пізніше 10 липня поточного року складають зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та зборів на відповідних територіях та подають її в електронній формі центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Контролюючі органи відповідно до Бюджетного кодексу України подають органам місцевого самоврядування у розрізі джерел доходів звітність: про суми нарахованих та сплачених податків і зборів, суми податкового боргу та надмірно сплачених до місцевих бюджетів податків і зборів на відповідних територіях - щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним; про суми списаного податкового боргу; розстрочені і відстрочені суми податкового боргу і грошових зобов`язань платників податків; суми наданих податкових пільг, включаючи втрати доходів бюджету від їх надання - щокварталу, не пізніше 25 днів після закінчення звітного кварталу. Зазначена звітність по платниках надається контролюючим органом за запитом органу місцевого самоврядування. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та зборів на відповідних територіях.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Ставки земельного податку визначаються рішеннями органів місцевого самоврядування, оскільки з 1 січня 2015 року плату за землю віднесено до місцевих податків як одну із складових податку на майно.

Згідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно пп. 270.1.1 п.270.1 ст.270. ПКУ об`єктом оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно пп. 271.1.1. п.271.1. ст..271 ПКУ Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно п.271.2. ст.271 ПКУ рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно п.274.1. ст.274 ПКУ ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно п.274.2. ст.274 ПКУ ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Згідно п.284.1. ст. 284 Податкового кодексу України визначено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Відповідно до п. 12.3 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно ст. 73 Закону України від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, прийняті в межах наданих їх повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Судом встановлено, в ході проведення документальної планової виїзної перевірки Державного підприємства «Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», встановлені порушення: пп.269.1. п.269.1 ст.269, пп.270.1.1 п.270.1, пп.271.1, пп.271.2 п.271.1, п.271.2 ст.271, п. 277.1 ст.277, пп.286.1. пп.286.2 ст.286 Податковою кодексу України , в результаті чого занижено суму земельного податку за період з 01.07.2016 по 30.06.2019.

Перевіркою повноти визначення земельного податку з юридичних осіб за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 здійснено на підставі наступних документів: державних актів, дані Держгеокадастру, рішення Чарівненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

В ході проведення перевірки встановлено, що згідно даних Держгеокадастру, державне підприємство «Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (код ЄДРІІОУ 00729913) використовує земельні ділянки на праві постійного користування, згідно державних актів на право постійною користування земельними ділянками, а саме: серія ЯЯ №155260 земельна ділянка площею 1326,4263 га (кадастровий номер :02:000:4500) - витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; серія ЯЯ №155261 земельна ділянка площею 0,9292 га (кадастровий номер :51:006:0002); серія ЯЯ №155262 земельна ділянка площею 4,1505 га (кадастровий номер :55:000:0001); серія ЯЯ №155265 земельна ділянка площею 185,1134 га (кадастровий номер :02:000:9004); серія ЯЯ № 155266 земельна ділянка площею 107,1439 га (кадастровий номер :02:000:9001); серія ЯЯ №155267 земельна ділянка площею 80,0464 га (кадастровий номер :02:000:9007); серія ЯЯ № 155268 земельна ділянка площею 411,1089 га (кадастровий номер :02:000:9003); серія ЯЯ № 155269 земельна ділянка площею 79,2184 га (кадастровий номер :02:000:9002); серія ЯЯ №155278 земельна ділянка площею 2102,7845 га (кадастровий номер :02:000:9006); серія ЯЯ №155279 земельна ділянка площею 603,3864 га (кадастровий номер :02:000:9005); серія ЯЯ №155280 земельна ділянка площею 2,0556 га (кадастровий номер :51:006:0001).

В державних актах на право постійного користування земельними ділянками зазначено що цільове призначенням (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до вищезазначених державних актів на право постійного користування земельними ділянками Державне підприємство «Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» використовує земельні ділянки на території Чарівненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області в загальній кількості 4932,3635 га.

Відповідно до відомостей зазначених в акті перевірки, Державне підприємство «Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» не здійснює випробовування сортів сільськогосподарських культур, дослідних посівів чи виведення нових сортів на земельних ділянках, а отже підлягає оподаткуванню земельним податком.

Судом встановлено, що відповідно до рішень сесій Чарівненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області встановлено ставки податку по роках, а саме:

- на 2016 рік, відповідно п.п. 5.1 п.5 рішення двадцять восьмої сесії шостого скликання Чарівненської сільської ради Бобринецького району від 05.07.2015 № 169 «Про встановлення плати за землю на території Чарівненської сільської ради на 2016 рік» ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів встановлюється у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки площі ріллі по області;

- на 2017 рік, відповідно п.п. 5.1 п.5 рішення п`ятої сесії сьомого скликання Чарівненської сільської ради Бобринецького району від 14.06.2016 № 30 «Про встановлення плати за земно на території Чарівненської сільської рада на 2017рік» ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів встановлюється у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки площі ріллі по області;

- на 2018 рік, відповідно п.п. 5.1 п.5 рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Чарівненської сільської ради Бобринецького району від 10.07.2017 № 73 «Про затвердження ставок та пільг із сплати земельного податку на земельні ділянки на території Чарівненської сільської ради на 2018рік» ставка податку за інші земельні ділянки, нормативну грошову оцінку, яких не проведено, розташовані за межами населених пунктів, встановлюється у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки площі ріллі по області;

- на 2019 рік, відповідно додатку 1 рішення п`ятнадцятої сесії сьомого скликання Чарівненської сільської ради Бобринецького району від 14.06.2018 № 92 «Про встановлення ставок і пільг із сплати земельного податку по Чарівненській сільській раді 2019рік. Код згідно з КОАТУУ » ставка податку за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено для юридичних осіб для іншого сільськогосподарського призначення (код 01.13) встановлюється у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки.

В ході перевірки встановлено, що середня нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Кіровоградській області на 2016 рік становить 32096,51 грн., на 2017 рік 32096,51 грн., на 2018 рік - 32107,10 грн., відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 № 22-28-0.22-125/2-19 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується комулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становить 2016 рік-1.0, 2017 рік-1,0 та 2018 рік-1,0.

Отже, в ході проведення перевірки встановлено, що розмір земельного податку, який підлягав до сплати державним підприємство «Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» всього за період з 01.07.2016 по 31.12.2018 становить 19791568,49 грн.

Судом встановлено, що позивач не погоджується з вказаними висновками та підставою нарахування земельного податку, зазначає, що жодне з рішень сільської ради, відповідно до яких нараховано земельний податок не було оприлюднене у встановленому чинним законодавством порядку.

Також, зазначає, що Рішеннями Кіровоградського окружного адміністративного суду по справам № 340/2395/20, №340/1812/20, № 340/3794/20 за позовами ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН до Чарівненської сільської ради встановлено, що внаслідок не оприлюднення у встановленому законом порядку Рішень сесій № 73 від 10.07.2017 року, № 169 від 09.07.2015 року, №30 від 14.06.2020 року, такі рішення є нечинним з моменту його прийняття, а тому не є обов`язковими для застосування, не можуть створювати будь-які правові наслідки ані для позивача, ані для будь-якої іншої особи.

Однак, суд зазначає, що відповідно до долучених позивачем рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду по справам № 340/2395/20, №340/1812/20, № 340/3794/20, в задоволені позовних вимог задоволено повністю, тобто рішення ради не скасовано.

Відповідно до ч.7 ст. 78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справ, не є обов`язковою для суду.

Аналізуючи доводи викладені позивачем, суд зазначає, що згідно положень Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради (частина третя, четверта статті 140); органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Як орган місцевого самоврядування сільська рада в межах повноважень, визначених законом, приймає рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144 Конституції України).

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою, десятою, одинадцятою, дванадцятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Приписами статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» визначено, що регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України, проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, законодавство безпосередньо пов`язує набрання чинності актом нормативно-правового характеру органу місцевого самоврядування з моментом його офіційного оприлюднення.

Однак, суд зазначає, що пунктом 3 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" від 7 грудня 2017 року №2245-VIII (далі - Закон під 7 грудня 2017 року №2245-VIII) встановлено, що у 2018 році не застосовуються вимоги п.п. 4.1.9 п. 4.1 та п. 4.5 ст. 4, п.п. 12.3.4 п. 12.3, пп. 12.4.3 п. 12.4 та пп. 12.5 ст.12 Податкового кодексу України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 5003 року №1160-ІV (далі - Законі № 1160-IV), тобто зупинено дію саме тих норм, що регулюють порядок прийняття та оприлюднення органами місцевого самоврядування рішень про встановлення місцевих податків та зборів.

Суд зазначає, що застосування положень Закону від 7 грудня 2017 року №2245-VIII вже було предметом розгляду у Верховному Cуді у справі про визнання протиправним та скасування рішення сільради "Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2018 рік".

Відповідно до Постанови від 21 травня 2019 року (справа №804/2375/18 провадження К/9901/10198/19), 07 грудня 2017 року прийнято Закон №2245- VIII, згідно з яким після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4 підпункту 12.3.4 пункту 12.3. підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону №1160-ІV. З урахуванням зазначеного, Верховний Суд визнав, що до оскаржуваного рішення вимоги означених положень у спірний період не застосовуються. Верховний Суд зауважив, що прийняття Закону №2245-VIII, яким внесені зміни до Податкового кодексу України в частині ставки податку, порядку прийняття та оприлюднення органами місцевого самоврядування рішень про встановлення місцевих податків та зборів (незастосування підпункту 123.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України), цілком узгоджується зі статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, серед іншого, визначає право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відтак, висновком Суду, внесення змін до Податкового кодексу України та механізму прийняття органами місцевого самоврядування рішень щодо місцевих податків слід вважати "законним втручанням" держави у мирне володіння майном особи".

Отже, законами України від 24 грудня 2015 року №909-VIII та від 20 грудня 2016 року №1791-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень" у 2016 та 2017 роках, відповідно, були установлені аналогічні приписи щодо непоширення до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів вимог пп. 4.1.9 п. 4.1 та п. 4.5 ст. 4, пп. 2.3.4 п. 12.3.4 п.12.3, пп. 12.4.3 п. 12.4 та п. 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України та Закону №1160-ІV.

Відповідно до позиції зазначеній Верховним Судом у постанові від 21 жовтня 2019 року (справа №2040/7667/18, провадження №К/9901/14726/19), Законом від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII було зупинено дію пп. 4.1.9 п. 4.1 та п. 4.5 ст. 4, пп. 12.3.4 п. 12.3, пп. 12.4.3 п. 12.4 та п. 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України та Закону №1160-ІV до прийнятих в 2017 році рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів. При цьому, касаційний суд визнав, що сам цей Закон узгоджується із нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з практикою Європейського суду з прав людини.

Крім того, судом під час розгляду справи встановлено, всі рішення прийнятті Чарівненською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області були оприлюднені на інформаційному стенді сільської ради, вказана обставина підтверджується відповідними довідками (а.с.218-220).

Також, суд звертає свою увагу на те, що Податковий кодекс України, містить норму відповідно до якої платник податків зобов`язаний сплачувати місцеві податки і збори, в даному випадку земельний податок, незалежно від наявності рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів.

Відповідно до пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Аналізуючи вищезазначене, суд погоджується з доводами відповідача, що обґрунтування відмови позивачем сплачувати земельний податок, посилаючись на те, що дані рішення не були оприлюдненні та на долученні рішення суду, не скасовують його обов`язку, як платника податків сплачувати місцеві податки і збори, в даному випадку земельний податок та не спростовують правомірність винесення податкового повідомлення-рішення № 510 від 07.02.2020.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної судової сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.,ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

в и р і ш и в

В задоволені позовних вимог державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної судової сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до Державної податкової служби, Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула