Справа № 160/9377/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року Справа № 160/9377/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
12 серпня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Швейна фабрика "Оттава" Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Преміум" до Правобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо визнання податкового боргу безнадійним, визнання бездіяльності протиправною, припинення обтяжень, виключення запис з реєстру.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/9377/20 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Позовна заява Дочірнього підприємства "Швейна фабрика "Оттава" Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Преміум" не відповідала вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 р. була залишена без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху.
01 вересня 2020 р. на виконання ухвали суду позивач виправив відповідні недоліки позовної заяви, зокрема, надавши до суду позовну заяву у новій редакції, в якій Дочірнє підприємство "Швейна фабрика "Оттава" Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Преміум" звернуто позовні вимоги до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та в якій позивач просить суд:
-зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження у вигляді податкової застави, (підставою виникнення обтяження є Акт опису активів №1/32634178, від 24.05.2011р., виданий ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська) шляхом вчинення визначених чинним законодавством заходів;
-зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження у вигляді податкової застави (підставою виникнення обтяження є Акт опису активів №1/32634178, від 02.10.15р., виданий ДПІ у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) шляхом вчинення визначених чинним законодавством заходів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.06.2006 р. на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.08.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського округу Шлега Г.І., реєстрований №3016, за Дочірнім підприємством "Швейна фабрика "Оттава" приватного підприємства "Тоджима" зареєстровано право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно протоколу № 78 від 11.12.2018 р. про проведення аукціону з продажу майна Приватного підприємства "Тоджима" корпоративні права, що належать названому підприємству, у складі частки у Статутному капіталі ДП "Швейна фабрика "Оттава" ПП "Тоджима" у розмірі 100% придбанні ТОВ "Квант Преміум". Назва ДП "Швейна фабрика "Оттава" ПП "Тоджима" було змінено на Дочірнє підприємство "Швейна фабрика "Оттава" Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Преміум". Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.08.2020 року, 25.05.2011 року Державним реєстратором Павлоградського міського управління юстиції було зареєстровано обтяження №4180040, яке було внесено до реєстру за заявою ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська на підставі ст. ст. 88, 89 Податкового кодексу України податкова застава, публічне обтяження яке виникло на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.01.2014 року (індексний номер 975212) по відношенню до боржника ДП «Швейна фабрика «Оттава» ПП «Тоджима», опис предмета обтяження: Акт опису від 24.05.2011 року №1/32634178. Згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 19.06.2020 року, 07.10.2015 року ДП «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження за №15530356, об`єкт обтяження: активи платника податків згідно з Актом опису від 02.10.2015 року. При цьому акт опису майна №1/32634178 складено 24.05.2011 року, тобто податковий борг виник до цієї дати, а відтак, його було визнано безнадійним. Звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється органами державної податкової служби щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків. Майно платника податків згідно п.93.1.2. ч.93.1 ст.93 Податкового кодексу України звільняється з податкової застави з дня визнання податкового боргу безнадійним, однак відповідачем не було здійснено необхідних дій щодо припинення податкової застави, що в свою чергу призвело до порушення майнових прав позивача у вільному користуванні та розпорядженні майном, яке належить на праві власності та на яке розповсюджено обтяження згідно складеного відповідачем акту опису від 24.05.2011 № 1/32634178.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 р. прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/9377/20 за вищезазначеним позовом, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.
08 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 р. у задоволенні даного клопотання - відмовлено.
02 жовтня 2020 р. до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 р. у задоволенні даного клопотання - відмовлено.
07 жовтня 2020 року до суду надійшов від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених Дочірнім підприємством "Швейна фабрика "Оттава" Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Преміум" до суду позовних вимог. Позиція відповідача аргументована тим, що станом на теперішній час в інтегрованих картах платника податків обліковується податковий борг на загальну суму 5 342,37 грн, у зв`язку з чим в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна зареєстровано податкову заставу, згідно акту опису майна від 02.10.2015 року №1/32634178 на майно, на яке підприємство набуває право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.
Суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.08.2020 року, 25.05.2011 року Державним реєстратором Павлоградського міськрайонного управління юстиції було зареєстровано обтяження №4180040, яке було внесено до реєстру за заявою ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська на підставі ст.ст.88, 89 Податкового кодексу України податкова застава, публічне обтяження, яке виникло на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.01.2014 року (індексний номер 975212) по відношенню до боржника ДП «Швейна фабрика «Оттава» ПП «Тоджима», опис предмета обтяження: акт опису від 24.05.2011 року №1/32634178;
Згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 19.06.2020 року, 07.10.2015 року ДП «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження за №15530356, об`єкт обтяження: активи платника податків згідно з Актом опису від 02.10.2015 року, обтяжувач ГУ ДФС у Дніпропетровській області, термін дії 07.10.2020 року.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у несвоєчасному списанні безнадійного боргу, строк на погашення якого згідно чинного законодавства сплинув, а також вважаючи за необхідне зобов`язати відповідача виключити з відповідного реєстру записи щодо обтяження у вигляді податкової застави, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Згідно з підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК) податкове законодавство ґрунтується на принципах, зокрема на принципі загальності оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.
Відповідно до пунктів 36.1, 36.2, 36.3 статті 36 ПК податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19.1 статті 19 ПК контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.
Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК контролюючі органи здійснюють функції, зокрема, щодо відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.
Згідно з підпунктом 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 ПК контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Згідно з пунктом 101.2 статті 101 ПК під терміном «безнадійний» розуміється: податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута (підпункт 101.2.1 пункту 101.2); податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку (підпункт 101.2.2 пункту 101.2); податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2); податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (підпункт 101.2.4 пункту 101.2); податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури (підпункт 101.2.5).
Отже, перелік підстав віднесення податкового боргу платника до безнадійного є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.
Крім того, у пункті 101.2 цієї статті під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3).
Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Строки давності та їх застосування визначені у статті 102 ПК.
Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновків, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.
У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК).
При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.
У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК.
Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
При цьому, суду не було надано доказів стягнення податкового боргу за рішенням суду в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Пунктом 89.1 статті 89 ПК визначено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку та у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Відповідно до пункту 89.2 пункту 89 статті 89 ПК з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Отже, установлений законом порядок погашення податкового боргу платників податків визначає, що з дня виникнення у платника податків податкового боргу виникає право податкової застави, що передбачає передачу в таку заставу майна платника, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. На підставі рішення керівника органу державної податкової служби здійснюється опис майна у податкову заставу. Опис оформлюється актом опису майна, що складається у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Судом встановлено, що Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.08.2020 року, 25.05.2011 року Державним реєстратором Павлоградського міськрайонного управління юстиції було зареєстровано обтяження №4180040, яке було внесено до реєстру за заявою ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська на підставі ст.ст.88, 89 Податкового кодексу України податкова застава, публічне обтяження, яке виникло на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.01.2014 року (індексний номер 975212) по відношенню до боржника ДП «Швейна фабрика «Оттава» ПП «Тоджима», опис предмета обтяження: Акт опису від 24.05.2011 року №1/32634178;
Згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 19.06.2020 року, 07.10.2015 року ДП «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження за №15530356, об`єкт обтяження: активи платника податків згідно з Актом опису від 02.10.2015 року, обтяжувач ГУ ДФС у Дніпропетровській області, термін дії 07.10.2020 року.
Таким чином, податкові застави були оформлені Актом опису від 24.05.2011 року №1/32634178 та Актом опису від 02.10.2015 року №1/32634178, у зв`язку з чим, судом зроблено висновок про те, що податковий борг у позивача виник до моменту формування вищезазначених актів.
При цьому, суд зазначає, що пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Отже, на теперішній час сплинув строк позовної давності встановлений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України- 1095 днів для стягнення податкового боргу позивача, адже Акти опису майна були датовані 2011 та 2015 роком відповідно.
Підпунктом «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.
Відповідно до приписів статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
За змістом підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
Контролюючі органи, згідно з пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України, щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Так, наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок № 577).
У підпункті 3 пункту 2.1 Порядку № 577 визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України .
Відповідно до пункту 3.1 Порядку № 577, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Пунктом 3.2 Порядку № 577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.
Згідно пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.
Отже, вказаними нормами Порядку № 577 чітко визначено, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку №577).
В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.
Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі № 813/4430/16.
З викладеного слідує висновок, що зі спливом строку давності податковий орган мав визнати не стягнений та не погашений податковий борг безнадійним і прийняти рішення про його списання.
Проте, станом на поточну дату, питання про списання безнадійного податкового боргу позивача на підставі якого було сформовано Акт опису від 24.05.2011 року №1/32634178 та Акт опису від 02.10.2015 року №1/32634178, відповідачем не вирішено і належних обґрунтувань причин здійснення такої бездіяльності суду не наведено.
Підстави для звільнення майна платника податків з-під податкової застави визначені ст.93 ПК України.
Так, п.93.1 ст.93 ПК України встановлено, що майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:
-отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку;
-визнання податкового боргу безнадійним;
-набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;
-отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання.
-отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Акт опису майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки він лише фіксує відповідні обставини, на підставі зазначеного акту не створюються відповідні правовідносини та не порушуються права позивача, такий акт не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства та оскарження такого акту не підпадає під судову юрисдикцію взагалі.
Означений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 р. у справі № 560/495/19.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, необхідно зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст. ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Згідно із приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем - у матеріалах справи відсутні.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що позов Дочірнього підприємства "Швейна фабрика "Оттава" Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Преміум" - задоволено, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу позовної заяви із трьома позовними вимогами немайнового характеру в сумі 6 306,00 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження у вигляді податкової застави, (підставою виникнення обтяження є Акт опису активів №1/32634178, від 24.05.2011р., виданий ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська) шляхом вчинення визначених чинним законодавством заходів.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження у вигляді податкової застави (підставою виникнення обтяження є Акт опису активів №1/32634178, від 02.10.15р., виданий ДПІ у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) шляхом вчинення визначених чинним законодавством заходів.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко