Справа № 280/8816/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 січня 2021 року Справа № 280/8816/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сацького Р.В., розглянувши у письмовому провадженні окрему категорію термінових адміністративних м. Запоріжжя справ за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

до - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро)

про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - позивач, ГУ ПФУ в Запорізькій області) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі по тексту відповідач) в якому позивач просить суд:

- постанову старшого державного виконавця Зюбрицького А.В. від 20.11.2020 ВП № 58878469 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області штрафу в розмірі 5100,00 грн скасувати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є боржником у виконавчому провадженні ВП №58878469 з виконання виконавчого листа №310/7732/18, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 26.02.2019, про зобов`язання виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 включно. Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою про накладення штрафу, прийняту з підстав не виконання боржником вимог виконавчого листа №310/7732/18 від 26.02.2019, з огляду на те, що управлінням вжито вичерпних заходів з метою виконання судового рішення з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Зокрема, Листом Об`єднане управління від 24.04.2019 за № 5820/08 повідомлено, що на підставі розпорядження № 825706 та протоколу від 11.06.2018 стягувану поновлено виплату пенсії з 01.03.2016. Пенсія починаючи з 01.07.2018 виплачується ОСОБА_1 щомісяця. Щодо виплати донарахованої пенсії у сумі 39686,14 грн за період з 01.03.2016 по 30.06.2018. то вона буде проведена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». На думку позивача, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання рішенням боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Приймаючи рішення про накладення штрафу на управління, державний виконавець не врахував, що невиконання судового рішення в частині виплати пенсії стягувачу не залежало від позивача, що є поважною причиною. Таким чином, невиконання судового рішення Головним управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів, що відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постановах Верховного Суду (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а). З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07.12.2020 відкрите спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.01.2020 о 17 год. 30 хв. та витребувано від відповідача матеріали виконавчого провадженням № 58878469. Відповідача запропоновано 15-ти денний строк для надання відзиву на позовну заяву.

06.01.2021 від представника відповідача черезканцелярію суду (вх. №763) поданий відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач проти позову заперечує у повному обсязі, просить суд у задоволенні відмовити, та зазначає наступне. На виконанні у відділу перебуває виконавчий лист №310/7732/18, виданий Запорізьким окружним адміністративним судом 26.02.2019, про зобов`язання позивача відновити пенсійні виплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 включно. 12.04.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58878469. Листом від 03.05.2019 за вих. №5820/08 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду в частині відновлення пенсії з 01.03.2016 про що надано заврену копію розпорядження №825706 від 11.06.2018, сума заборгованості за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 склала 39686,14 грн. , а її виплата буде здійснена тільки після окремог порядку, визначеного Кабінету Міністрів України. З огляду на вищезазначене, 20.11.2020 державним виконавцем правомірно було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5 100, 00 грн, згідно вимог ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження». З наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі №310/7732/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року по 30 червня 2018 року включно.

Зобов`язано Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Консульська, буд. 23-Л, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118; ) виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) пенсію за період з 01 березня 2016 року по 30 червня 2018 року включно.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Присуджено на користь Спеціального фонду Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Консульська, буд. 23-Л, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118; ).

26.02.2019 Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №310/7732/18.

11.04.2019 до відділу надійшов виконавчий лист по справі №310/7732/18, виданий 26.02.2019 Запорізьким окружним адміністративним судом про зобов`язати Бердянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Консульська, буд. 23-Л, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118; ) виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.03.2016 по 3006.2018 включно.

11.04.2019 в автоматизованій системі виконавчого провадження було зареєстровано виконавче провадження №58878469 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця від 12.04.2019 було відкрито виконавче провадження №58878469.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам виконавчого провадження.

Листом від 03.05.2019 за вих. №5820/08 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду в частині відновлення виплати пенсії з 01.03.2016 про що надано завірену копію розпорядження №825706 від 11.06.2018, сума заборгованості за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 склала 39686,14 грн.

Також, зазначено, що стягувачу виплачується пенсія щомісяця з 01.07.2018. Проте, виплату нараховано суми пенсії боржником не здійснено з посиланням на те, що підпунктом 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365» призначена соціальна виплата з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою суду від 18.06.2019 у задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Фесенко Ю.В. (пр. Металургів, 6, м. Запоріжжя, 69006) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника Шутової Світлани Олексіївни ( АДРЕСА_2 ) до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Консульська, буд. 23л, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Ухвалою суду від 26.06.2019 у задоволенні заяви Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Консульська, буд. 23-Л, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118) про відстрочення виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника Шутової Світлани Олексіївни ( АДРЕСА_2 ) до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Консульська, буд. 23л, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Ухвалою суду від 29.11.2019 замінено сторону виконавчого провадження (боржника) у виконавчому листі Запорізького окружного адміністративного суду, виданому 30.10.2019 у справі №280/2142/19 з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69057, )

04.09.2020 було замінено боржника за виконавчим провадженням №58878469 на Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області. 04.09.2020 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України Запорізької області було направлено вимогу державного виконавця, якою було зобов`язано негайно забезпечити виконання рішення суду та надати документальне підтвердження його виконання. Крім цього, було попереджено про те, що відповідно до відповідно до абз. 1 ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Листом від 23.09.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомлено про невиконання в повному обсязі рішення за виконавчим провадженням №58878469 в частині здійснення виплати заборгованості з посиланням на вимоги Постанови Кабінету міністрів України №788 від 21.08.2019, якою внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України №637 від 05.11.2014 та визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із невиконання рішення суду постановою державного виконавця Відділу від 20.11.2020 на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було накладено штраф у сумі 5100,00 грн. Копії зазначеної постанови були направлені сторонам виконавчого провадження.

Вважаючи прийняту відповідачем постанову від 20.11.2020 протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом про її скасування.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам суд зазначає наступне.

05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 Про виконавче провадження (далі- Закон України №1404-VIII),

Так, відповідно до статті 1 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини першої статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, частиною другою вказаної статті встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності оскаржуваної постанови старшого державного виконавця про накладення штрафу від 20.11.2020 у ВП №58878469.

В даному випадку, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити, що пенсійний орган, як орган державної влади, зобов`язаний у повному обсязі та у встановлені строки виконувати судові рішення, що набрали законної сили.

Статтею 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно зі статтею 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, підставою для застосування до боржника відповідальності, передбаченої статтею 75 Закону №1404-VIII, є невиконання ним рішення суду без поважних причин, встановлене державним виконавцем в результаті відповідної перевірки.

В даному випадку, судовим рішенням, яке набрало законної сили та передано на примусове виконання до виконавчого органу, зокрема зобов`язано Пенсійний орган виплатити ОСОБА_2 пенсію за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 включно.

Суд встановив, що листом від 23.09.2020 Головне управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило відповідача, що на виконання вимоги державного виконавця від 04.09.2020 ВП № 58878469 здійснено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 по 30.06.2018 у розмірі 39691,64 грн, про що було повідомлено листом від 24.04.2019 № 5820/08; надано документальне підтвердження. Щодо виплати перерахованої суми повідомлено наступне.Постановою КМУ від 21.08.2019 № 788 внесено зміни до постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», згідно з якими п.1 цієї постанови доповнено абзацом такого змісту: «Суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України».Отже, згідно чинного законодавства не вбачається можливості провести виплату, так як фінансове забезпечення даних виплат визначається Кабінетом Міністрів України і виплата здійсюється на умовах окремого порядку.

Суд не погоджується з такою позицією позивача та зазначає.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частинами 1, 3 статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

За змістом частини 2 статті 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 47 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 20 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах як внутрішньо переміщена особа.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі №310/7732/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року по 30 червня 2018 року включно.

Зобов`язано Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Консульська, буд. 23-Л, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118; ) виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) пенсію за період з 01 березня 2016 року по 30 червня 2018 року включно.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Присуджено на користь Спеціального фонду Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Консульська, буд. 23-Л, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118; ).

Суми пенсій, які не виплачені за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, тобто в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Запорізькій області. Відповідно виплати здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

За таких обставин, суд відхиляє як необґрунтоване посилання позивача на правові позиції Верховного Суду, оскільки такі правові позиції стосується інших правовідносин, а саме зобов`язання органів Пенсійного фонду України виплатити пенсію, яка фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Отже, право особи на отримання пенсії (у тому числі і за минулий час) як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України, тому обмеження такого права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України. Відсутність окремого порядку не може бути підставою для невиплати позивачці заборгованості нарахованої їй пенсії.

Станом на момент розгляду даної справи позивачем не надано доказів, які б підтверджували виплату ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.03.2016 по 30.06.2018 в сумі 39686,14 грн, а саме лише нарахування такої заборгованості по пенсії не є належним доказом виконання рішення суду.

Разом з тим, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, має бути виконане і позивачем.

Посилання позивача на відсутність фінансування для проведення виплати пенсійних виплат суд не приймає з наступних підстав.

Рішенням Європейського суду у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005, зазначено, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

У рішеннях ЄСПЛ від 28.11.1999 по справі "Brumarescu v. Romania" та від 24.07.2003 по справі "Рябих проти Росії" судом зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Так, у справі "Серінг проти Сполученого Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст.6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, слід зазначити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст.6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків.

Так, у справі "Шмалько проти України" Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

В справі, що розглядається, посилання пенсійного органу на відсутність фінансування для виплати нарахованої конкретним судовим рішенням пенсії, як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення є безпідставним і з тих причин, що останні не підтверджені жодним належним доказом, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат.

Суд також звертає увагу і на ту обставину, що згідно розпорядження 825706 та протоколу від 11.06.2018 ОСОБА_1 поточна пенсія виплачується з 01.07.2018 щомісяця, пропри відсутність фінансування.

В матеріалах справи також відсутні будь - які докази щодо звернення позивача до Пенсійного фонду України з листом щодо виконання та виділення коштів по даному рішенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України №1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу викладеної норми слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша статті 9 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовна заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що у задоволенні адміністративного позову позивачу відмовлено, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, адреса для листування: вул. Консульська, 23-А, м. Бердянськ, Запорізька область, 7118, ) до відповідача - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (69107, пр. Соборний, 164, м. Запоріжжя, ) про скасування постанови - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог статтей 270, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 15 січня 2021 року.

Суддя Р.В. Сацький