Справа № 320/9545/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року справа №320/9545/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області код ЄРДПОУ - 22933548, щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії у повному обсязі ОСОБА_1 , відповідно заяви від 20.07.2020 р. - протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області код ЄРДПОУ - 22933548, повернути кошти у розмірі 22 437,72 грн., утримані з пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 02.11.2018 № 288.

В обгрунтування позову зазначив, що 20.07.2020 р. звернувся з заявою до відповідача, в якій просив провести перерахунок, нарахувати та повернути Позивачу суми пенсії, утримані на підставі визнаного судом протиправного та скасованого судом Рішення Відповідача № 288 про утримання надміру виплачених сум пенсій ОСОБА_1 , в розмірі фактично не законно утриманої суми пенсії, за період з грудня 2018 року по теперішній час.

27.08.2020 р. Позивач отримав відповідь Відповідача за № 1000-0235- 8/62498 від 31.07.2020 p., в якій зазначено, що «на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 по справі № 320/4946/19 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 по справі 320/4946/19, скасовано рішення від 02.11.2018 №288 про утримання надміру виплачених сум з Вашої пенсії в розмірі 35.941,32 грн. Рішеннями суду не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повернути (виплатити) суми пенсії, утримані на підставі рішення від 02.11.2018 №288. Таким чином зазначене рішення суду виконане в межах покладених зобов`язань, в установленому чинним законом порядку».

Позивач вважає таку бездіяльність Відповідача, оформлену листом № 1000-0235- 8/62498 від 31.07.2020 р. про відмову в перерахунку та виплати пенсії у повному обсязі, протиправною та такою, що прийнято безпідставно, з порушенням норм чинного законодавства, та таким, що порушує конституційні права, соціальні гарантії на належний соціальний захист та законні інтереси Позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 в зазначеній справі відкрито загальне позовне провадження.

Заперечуючи проти позову, відповідач у письмовому відзиві просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки рішеннями суду не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повернути (виплатити) суми пенсії, утримані на підставі рішення від 02.11.2018 № 288.

Протокольною ухвалою суду від 04.01.2020 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

З 30 вересня 2011 року, Головним управлінням пенсійного фонд України в Донецькій області ОСОБА_1 (далі - Позивач) призначено пенсію за вислугу років, згідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як колишньому працівнику органів внутрішніх справ.

З 2014 року позивач перебуває на обліку Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - Відповідач).

29.08.2019 р. Позивач отримав від Відповідача відповідь на адвокатський запит, (лист № 693/Д-11 від 19.08.2019 p.). Додатками до листа, Відповідачем надано: Рішення про утримання надміріну виплачених сум пенсій від 02.11.2018 року № 288 (далі-Рішення) та довідку (відомості про пенсію) № 263 від 20.08.2019 року.

У Рішенні Відповідача № 288, зазначено, що Позивачу, «сума переплати 35.941,32 грн. утворилась за період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року.

У зв`язку з надходженням уточнюючої довідки про розмір грошового забезпечення сума переплати 35.941,32 грн., підлягає поверненню з 01.12.2018 року.

Вважаючи Рішення Відповідача, про утримання надмірно виплачених сум пенсій № 288, протиправним та таким що прийнято безпідставно, Позивач звернувся за захистом своїх прав до адміністративного суду.

12 лютого 2020 р. постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 320/4946/19, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 288 від 02.11.2018 p., про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 в розмірі 35.941,32 грн.

20.07.2020 р. Позивач звернувся з заявою до Відповідача, в якій просив провести перерахунок, нарахувати та повернути Позивачу суми пенсії, утримані на підставі визнаного судом протиправного та скасованого судом Рішення Відповідача № 288 про утримання надміру виплачених сум пенсій ОСОБА_1 , в розмірі фактично не законно утриманої суми пенсії, за період з грудня 2018 року по теперішній час (дату подання заяви).

27.08.2020 р. Позивач отримав відповідь Відповідача за № 1000-0235- 8/62498 від 31.07.2020 p., в якій зазначено, що «на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 по справі № 320/4946/19 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 по справі 320/4946/19, скасовано рішення від 02.11.2018 № 288 про утримання надміру виплачених сум з Вашої пенсії в розмірі 35.941,32 грн. Рішеннями суду не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повернути (виплатити) суми пенсії, утримані на підставі рішення від 02.11.2018 № 288. Таким чином зазначене рішення суду виконане в межах покладених зобов`язань, в установленому чинним законом порядку».

Вважаючи бездіяльність Відповідача, оформлену листом № 1000-0235- 8/62498 від 31.07.2020 р. про відмову в перерахунку та виплати пенсії у повному обсязі, протиправною та такою, що прийнято безпідставно, з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та норми законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Пенсія, як гарантована щомісячна грошова виплата та вид соціального забезпечення є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, у редакції протоколів № 11 та № 14 (04.11.1950), визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) від 26.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон 1058-ІУ), нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно ч. 1, 3 ст. 107 Закону 1058-ІУ пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом; суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що відповідно Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 по справі 320/4946/19, визнано протиправним та скасовано Рішення Відповідача № 288, про утримання надміру виплачених сум пенсії з Позивача в розмірі 35 941,32 грн.

Тобто, внаслідок незаконних дій відповідача сталася загроза протиправного позбавлення позивача права власності, гарантованого частиною четвертою статті 41 Конституції України. Крім того, порушуються вимоги статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що відмова нарахувати та повернути Позивачу суми пенсії, утримані на підставі визнаного судом протиправного та скасованого судом Рішення Відповідача № 288 про утримання надміру виплачених сум пенсій ОСОБА_1 , є втручанням в його майнові права у розумінні статті 1 Першого протоколу.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (стаття 77 КАС України).

Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій. Водночас доводи відповідача, викладені у відзиві, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При звернені з даним позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., отже вказані витрати підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (код ЄРДПОУ - 22933548) щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії у повному обсязі ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) відповідно до заяви від 20.07.2020 - протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (код ЄРДПОУ - 22933548) повернути кошти у розмірі 22 437,72 грн., утримані з пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 02.11.2018 № 288.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (код ЄРДПОУ - 229335480).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.