Справа № 480/8003/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року Справа № 480/8003/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.,

представника відповідача Романчук І.А.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - відповідач, Конотопський ВДВС), треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Молчан О.В. щодо винесення постанови від 31.08.2020 № 51368553 про стягнення виконавчого збору в сумі 15567,33 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Молчан О.В. від 31.08.2020 № 51368553 про стягнення виконавчого збору в сумі 15567,33 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що державним виконавцем було безпідставно винесено постанову про стягнення виконавчого збору, без врахування того, що на примусовому виконанні перебувало одне рішення суду, але боржниками були три особи в солідарному порядку, виконавчий лист у виконавчому провадженні, в якому позивач була боржником, було повернуто стягувачу за його заявою, суми боргу позивачем сплачено не було в примусовому порядку. Крім того, звертала увагу, що один із солідарних боржників сплачував суму виконавчого збору, але такі обставини не були взяті до уваги державним виконавцем.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, у відзиві на позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що в даному випадку, після відкриття виконавчого провадження позивачем не було в добровільному порядку виконано рішення, а тому після отримання заяви стягувача про повернення виконавчого документу виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника суму виконавчого збору, та повернуто виконавчий документ стягувачу.

Провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із врахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 270-272, 287 КАС України.

Ухвалою суду за клопотанням відповідача було призначено розгляд справи в режимі відеоконференції.

В судове засіданні позивач та треті особи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, справу просять розглядати без їх участі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав свою позицію, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконанні рішення суду Конотопським міськрайонним судом Сумської області від 01.02.2011 року по справі № 2-22/2011 видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 543/фк-07 від 18.10.2007 року в сумі 154 913,27 грн.; 1549,13 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а загалом 156 582,40 грн.

На виконанні Конотопського ВДВС з 09.06.2016 перебувало виконавче провадження № ВП №51368553, боржником в якому була позивач по даній справі, але прізвище виконавцем зазначено ОСОБА_7 , як зазначено у виконавчому листі, замість ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_5 , на час відкриття виконавчого провадження та на час розгляду даної справи в суді після одруження має прізвище ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 29.06.2012 (а.с. 7).

Представником відповідача підтверджено в судовому засіданні, що державним виконавцем не було уточнено вірне прізвище, а тому протягом примусового виконання та винесення спірної постанови зазначено прізвище позивача, як ОСОБА_5 .

Так, постановою від 09.06.2016 було відкрито виконавче провадження ВП №51368553 про стягнення з ОСОБА_5 156582,40 грн. в солідарному порядку на користь АТ "Дельта Банк" (залишок становить 155673,31 грн.) (а.с. 42).

Постановою державного виконавця від 31.08.2020 було стягнуто з позивача суму виконавчого збору в розмірі 15567,30 грн. (а.с.71).

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

В силу положень ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного до 05.10.2016 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного до 05.10.2016 року) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного до 05.10.2016 року) встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За приписами ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного до 05.10.2016 року) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного до 05.10.2016 року) встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З аналізу зазначеної норми законодавства суд вбачає, що розмір виконавчого збору вираховується із суми, що підлягає примусовому стягненню.

В той же час, відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом.

В силу положень ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже суд зазначає, що законодавством передбачено порядок погашення заборгованості солідарними боржниками. При цьому питання стягнення виконавчого збору з солідарних боржників окремо законодавством не врегульовано.

З матеріалів справи суд вбачає, що спірною постановою з позивача стягнуто суму виконавчого збору в розмірі 15537,30 грн.

При цьому у рішенні суду Конотопського міськрайонного суду Сумської області по справі № 2-22/2011 зазначено щодо стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 543/фк-07 від 18.10.2007 року в сумі 154 913,27 грн.; 1549,13 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а загалом 156 582,40 грн.

Тобто фактично, у спірній постанові про стягнення виконавчого збору зазначено щодо стягнення з ОСОБА_5 (позивача по даній справі) виконавчого збору у розмірі 10 відсотків загальної суми, що підлягає стягненню у солідарному порядку.

Разом з тим в матеріалах справи міститься постанови державного виконавця від 04.08.2020 ВП№ 51368487 про стягнення суми виконавчого збору у розмірі 15 567,33 грн. з ОСОБА_3 (а.с.17), від 21.04.2011 ВП №26052958 про стягнення суми виконавчого збору у розмірі 15654,24 грн. ОСОБА_2 (а.с.18), що є солідарними боржниками.

Суд зазначає, що виконання солідарного обов`язку зі сплати заборгованості, виключає наявність правових підстав для стягнення з кожного з солідарних боржників виконавчого збору в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, оскільки ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, а не в розмірі 10 відсотків від указаної суми з кожного боржника.

Відтак у відповідача були відсутні підстави для винесення спірної постанови про стягнення з позивача суми виконавчого збору в розмірі 15567,30 грн..

Матеріалами справи підтверджується, та не заперечується відповідачем, що частково сума виконавчого збору сплачувалася іншими боржниками, які є солідарними боржниками при виконанні судового рішення.

Також, як підтверджується матеріалами справи те не заперечується учасниками справи, у провадження державної виконавчої служби перебувало три окремі виконавчих провадження та відповідачем було винесено три постанови про стягнення виконавчого збору з примусового виконання виконавчого листа, виданого Конотопським міськрайонним судом 01.02.2011, боржниками за якими є в солідарному порядку позивач, ОСОБА_2 , ОСОБА_9 (а.с.17-18).

Разом із тим, державним виконавцем винесено три окремі постанови про стягнення з боржників суми виконавчого збору з кожного, тобто по 10 % від загальної суми стягнення по рішенню Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

Так, окрім позивача, постановою від 21.04.2011 з ОСОБА_2 стягнуто 15654,24 грн. виконавчого збору, постановою від 04.08.2020 з ОСОБА_9 стягнуто 15567,33 грн. виконавчого збору, а 31.08.2020 з позивача - 15567,30 грн. виконавчого збору.

Разом з тим, аналіз ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави для висновку, що основним критерієм для визначення суми виконавчого збору є сума, що підлягає примусовому стягненню, тобто розмір виконавчого збору не може становити більше 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, у тому числі у випадку солідарного стягнення заборгованості, відповідно до виконавчого документа.

Таким чином, суд вважає, що у разі, коли сума боргу підлягає солідарному стягненню то, відповідно і виконавчий збір повинен бути стягнутим з боржників солідарно, оскільки іншого порядку чинним законодавством не передбачено, а стягнення його в такому порядку, як по 10 % з кожного боржника, є порушенням ч. 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" та призводить до його надмірного стягнення з огляду на встановлену цим Законом ставку виконавчого збору.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду , викладеною в постанові від 21.07.2020 по справі № 480/2708/19.

Судом також враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 11.03.2020 року у справі №2540/3203/18 провадження № 11-445апп19, та інші постанови Верховного Суду, предметом спору у справах є питання щодо стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду, при стягненні виконавчого збору без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою. Великою Палатою Верховного Суду у зазначеній справі визнало вмотивованими висновки суду першої інстанції з огляду на те, що на момент виникнення спірних правовідносин обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору були: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. У постанові від 11 березня 2020 року наголошено було, що виконавчий збір за своїм змістом є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Доказів того, що в межах спірного виконавчого провадження було стягнуто з позивача сума боргу, матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені у справі обставини, судом встановлено, що постанова державного виконавця від 31.08.2020 про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 15567,30 грн., що становить 10 % від загальної суми боргу, що підлягає стягненню в солідарному порядку, не відповідає встановленим у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, а тому підлягає скасуванню.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України правомірності прийнятого оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позовних вимог, позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає відшкодуванню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного,керуючись ст. 241-246, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Мовчан О.В. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 15567,30 грн. з ОСОБА_5 .

Скасувати постанову Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 31.08.2020 ВП№51368553 про стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору в сумі 15567,30 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Генерала Тхора, 6,м. Конотоп,Сумська область,41600, ) суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 15.01.2021

Суддя С.М. Гелета