Справа № 473/108/21
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2021-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/108/21
РІШЕННЯ
іменем України

"16" січня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В.,
за участю секретаря судових засідань Радєвої Н.В.,
представника позивача Баброцяк Л.О.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Самолюк В.В.,
перекладачів Тарасінгам Раджкумар, Мамун Абдуллах Ал,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації,

ВСТАНОВИВ:
в січні 2021 року військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації строком на шість місяців.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.07.2020 року о 14 год. 15 хв. в пункті пропуску «Малий Березний» в порядку Угоди між Україною та Європейським Союзом про реадмісію осіб, представниками прикордонної поліції Словацької Республіки

був переданий ОСОБА_1 , який в складі групи осіб 08.07.2020 року незаконно перетнув кордон поза пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку.

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2020 року відповідача було затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України на строк шість місяців.

ОСОБА_1 був поміщений до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України».

18.01.2021 року закінчується строк його затримання. Водночас інформація щодо ідентифікації особи відповідача, яка необхідна для підготовки документів з метою забезпечення його видворення з території України, до цього часу не надійшла.

Вказані обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки бажає як найшвидше повернутися до своєї країни, для чого він знайде можливості одразу після його звільнення з місця тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства.

Представник відповідача в судовому засіданні адвокат Самолюк В.В. заперечував проти задоволення позовних вимог. При цьому, звертав увагу суду на відсутність попереднього звернення до суду з позовом про примусове видворення відповідача.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Зокрема судом встановлено, що представниками прикордонної служби Словацької республіки був виявлений та затриманий ОСОБА_1 , який 08.07.2020 року в складі групи осіб поза пунктом пропуску перетнув державний кордон з України в Словацьку республіку, ділянка відповідальності віпс «Служиця» впс «Велекий Березний». Останній, який ідентифікував себе, як громадянин Народної республіки Бангладеш, відповідно до Угоди про реадмісію осіб, 18.07.2020 року о 14 год. 15 хв. був переданий працівникам прикордонної служби України в пункті пропуску «Малий Березний».

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.

21.07.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було прийнято рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України строком на шість місяців.

ОСОБА_1 був поміщений до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України».

З матеріалів справи вбачається, що з метою ідентифікації відповідача Чопський прикордонний загін звертався до Департаменту консульської служби МЗС України, в тому числі: звернення від 22.09.2020 року за вих. №21/1020, від 10.11.2020 року за вих. №21/1311, від 09.12.2020 року за вих. №21/141.

В свою чергу матеріали справи відповідей на вищевказані запити не містять.

Строк затримання відповідача спливає 18 січня 2021 року.

Так, згідно ч.4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені ст. 289 КАС України.

Згідно ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати,що іноземець або особа без громадянства,стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади,що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів(підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Разом з тим, відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України є окремою підставою для затримання іноземця з метою його ідентифікації та (або) забезпечення видворення, та не потребує попереднього звернення до суду з позовом про примусове видворення.

Таким чином, закон визначає єдину та окрему підставу для затримання іноземця з метою його ідентифікації та (або) забезпечення видворення, що не потребує попереднього звернення до суду з позовом про примусове видворення - вчинення ним порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців та відсутність в такої особи, документа, що дає право на виїзд з України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч.11 ст. 289 КАС України).

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців встановлений розділом VI Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (далі Інструкція № 353/371/150).

За вказаною Інструкцією (п.1 вищевказаного розділу), якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

При цьому, умови перетинання державного кордону іноземцями та особами без громадянства у разі в`їзду в Україну визначені ст.8 Закону України «Про прикордонний контроль».

Відповідно до ч. 3 вказаної норми, Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі виїзду з України за умови:

1) наявності в нього дійсного паспортного документа;

2) відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону виїзду з України.

Отже, іноземці або особи без громадянства можуть виїхати за межі території України за наявності дійсного паспортного документу.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем не було надано дійсного паспортного документа органу охорони державного кордону, в тому числі з метою виконання вимог щодо його ідентифікації та перевірки достовірності даних щодо особи, що в свою чергу не дає змогу встановити дійсну наявність такого документа та, як наслідок можливості останнього самостійно залишити територію України.

Крім того, судовому засіданні підтвердився факт відсутності з боку відповідача необхідної співпраці під час процедури його ідентифікації, оскільки останній не надав усю необхідну інформацію про себе та документально (або іншим чином) її не підтвердив.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивачем вживались заходи з метою ідентифікації відповідача, шляхом надсилання відповідних запитів, згідно приписів вищевказаної Інструкції.

Проте, у встановлений строк відповідні відомості за запитами на отримання інформації на адресу позивача не надійшли.

Зазначені обставини свідчать про те, що у розпорядженні військової частини відсутні належні дані, необхідні для проведення ідентифікації громадянина іншої держави.

За такого, враховуючи викладене, незавершення процедури ідентифікації особи відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку його затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Керуючись ст.ст.9, 241-246,250,289 КАС України, суд

У Х В А Л И В:
позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації задовольнити.
Продовжити строк затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк, необхідний для його ідентифікації та забезпечення примусового видворення, але не більше, ніж на шість місяців, тобто до 18.07.2021 року.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан