Справа № 200/7604/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

04 січня 2021 р. Справа №200/7604/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 10.06.2020 № 2522;

зобов`язання зарахувати: до загального страхового стажу всі періоди роботи, зазначені в трудовій книжці б/н від 22.04.1975 за період з 01.09.1988 по 01.12.1991 та період роботи з 09.02.1996 по 07.05.1999, періоди навчання з 01.09.1977 по 11.05.1988, з 10.01.1989 по 10.07.1989; до пільгового стажу роботи за списком № 2 8 р. 8 м. 4 д. за період роботи з 02.03.2004 по 21.09.2017 згідно довідки від 28.12.2017 № 5412;

зобов`язання повторно розглянути заяву від 10.06.2020 № 2522 про призначення пенсії відповідно до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020.

Позовні вимоги вмотивовані протиправністю прийнятого відповідачем рішення від 10.06.2020 про відмову у призначенні пенсії з підстав недостатності в позивача страхового стажу. Позивач зауважив на тому, що відповідачем протиправно не враховано до страхового стажу всі визначені в трудовій книжці періоди роботи та зазначив, що має пільговий стаж роботи, що підтверджує наявність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах. Згідно з викладеним в позові на підтвердження пільгового стажу роботи відповідачу надавалася пільгова довідка № 5412 від 28.12.2017, яку також не було враховано під час вирішення питання про призначення пенсії. Посилаючись на наявність пільгового стажу роботи позивач просив суд зобов`язати відповідача розглянути заяву про призначення пенсії до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020. За змістом викладеного в позові після ухвалення 23.01.2020 Конституційним Судом України рішення № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції, чинній до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VIII. Пунктом «б» статті 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 встановлено право призначення пенсії на пільгових умовах чоловікам після досягнення 55 років та при стажі роботи не менше 25 років, а не 30 років, з них на пільгових роботах 12 років 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2020 відкрито провадження у зразковій адміністративній справі № 360/3611/20 за позовом до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним і скасування рішення.

Згідно з текстом зазначеної ухвали, зразкова справа відкрита за матеріалами типових справ з такими ознаками:

- позивачі є особами, які після ухвалення 23.01.2020 Конституційним Судом України рішення № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) звернулись за призначенням пенсії згідно зі статтею 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VІІІ, оскільки вказані норми із зазначеними змінами визнані неконституційними;

- відповідачами є один і той самий суб`єкт владних повноважень - територіальні органи Пенсійного фонду України, уповноважені на вирішення питання про призначення пенсії;

- спірні відносини стосуються набуття права на призначення пенсії на пільгових умовах позивачами, що досягли пенсійного віку, визначеного статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, у редакції чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, після набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій;

- позивачами у цих справах заявлено аналогічні позовні вимоги (визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо призначення пенсії статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, в редакції чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення.

Ухвалу Верховного Суду про відкриття провадження у даній зразковій справі розміщено на його офіційному веб-сайті та у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що справа № 200/7604/20-а також має ознаки типової справи, визначені ухвалою Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 360/3611/20.

При вирішенні питання щодо необхідності зупинення провадження у даній типовій справі суд виходить із того, зокрема, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із способів практичного втілення вказаної Конституційної норми є забезпечення ефективного судового захисту прав, свобод та інтересів особи шляхом досягнення єдності судової практики.

Наведене відповідає положенням п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів, яким передбачено, що єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Кодексом адміністративного судочинства України запроваджено інститут типової справи, який за своєю суттю є, крім іншого, інструментом формування єдиної судової практики.

Суд зауважує, що частиною 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України визначена обов`язковість врахуванням судами при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, правових висновків Верховного Суду, наведених у такому рішенні.

Як вказала Консультативна рада європейських суддів, однакове та уніфіковане застосування закону обумовлює загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність (пункт 1 Висновку № 20 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо ролі судів у забезпеченні єдності застосування закону від 10 листопада 2017 року).

У свою чергу, Венеціанська комісія зауважила, що у системі забезпечення незалежності суддів вищі суди забезпечують єдність судової практики на всій території країни через свої рішення по окремих справах (пункт 71 Доповіді Венеціанської комісії Європейські стандарти в сфері судочинства систематичний огляд (Висновок від 3 жовтня 2008 року № CDL-JD (2008)002). Незалежність у структурі судової системи; Доповідь Венеціанської комісії щодо незалежності судової системи: незалежність суду (Висновок від 16 березня 2010 року № CDL-AD (2010)004).

До цього ж, суд на підставі ч. 2 ст. 6 цього Кодексу вважає за необхідне врахувати позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішення "Зубац проти Хорватії" (Zubac v. Croatia), № 40160/12, пункт 123), згідно з якою забезпечуючи юридичну визначеність суд гарантує дотримання принципу ефективного здійснення правосуддя.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 28 січня 2020 року у справі № 120/2479/19-а, від 30 липня 2020 року у справі № 320/2310/19.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі.

Станом на теперішній час відсутні відомості про набрання законної сили рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи № 360/3611/20.

Відтак, з метою забезпечення ефективності та передбачуваності судової практики у спірних правовідносинах, зважаючи, що справа має ознаки типової адміністративної справи, що розглядається Верховним Судом як зразкова справа, а правові висновки Верховного Суду у такій справі є обов`язковими для врахування судами при розгляді відповідних типових справ, провадження у цій типовій справі № 200/7604/20-а має бути зупинено до набрання законної сили рішенням Верховним Судом за наслідком розгляду зразкової справи № 360/3611/20.

Згідно з частиною четвертою статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України про зупинення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про зупинення провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 236, 241-243, 248, 256, 291, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 200/7604/20-а за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-до набрання законної сили рішенням Верховного Суду за наслідком розгляду зразкової справи № 360/3611/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Михайлик А.С.