Справа № 440/7418/20
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7418/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2020 ОСОБА_1 /надалі ОСОБА_1 , позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /надалі ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач/ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.11.2020 № 2339 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 19.07.1983 по 09.11.1983 та з 02.03.1986 по 13.06.1991 (Кременчуцьке БУ-120 тресту "Харківстальконструкція"), з 28.01.1993 по 26.02.1999 (Повне товариство будівельно-монтажна фірма "Скор"), з 01.03.1999 по 07.09.2005 та з 03.04.2006 по 03.08.2012 (ТОВ "Бікор"), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 26.11.2020 (дня подання заяви про призначення пенсії).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період трудової діяльності позивач набув стаж, достатній для призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, відповідач відмовив у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому порядку, передбаченому пунктом 2 частини другої статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/7418/20; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

31.12.2020 до суду надійшов відзив на позов в якому відповідачем указано, що позивач не звертався до Комісії із заявою про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за період з 19.07.1983 по 09.11.1983 та з 02.03.1986 по 13.06.1991, з 01.03.99 по 07.09.2005, з 03.04.2006 по 03.08.2012. Крім того, відповідач стверджує, що питання призначення пенсії позивачу є виключно дискреційними повноваженням відповідача /а.с. 41-43/.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою в якій просив призначити пенсію за віком. До заяви позивачем додано: військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, документи про місце проживання (реєстрації) особи, заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк), інший документ (довідки про пільговий стаж), паспорт або ID-картка або посвідка, трудова книжка або документ про стаж /а.с. 12/.

26.11.2020 № 2339 Управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсії ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення в якому зазначено про надання позивачем до заяви про призначення пенсії наступних документів: трудової книжки від 19.07.1983 НОМЕР_1 ; військового квитка від 16.09.1983 НОМЕР_2 ; диплома про навчання від 15.07.1983 НОМЕР_3 ; архівної довідки від 22.09.2020 №С-190 про періоди роботи:19.07.1983 по 09.11.1983, з 02.03.1986 по 13.06.1991 ТОВ "Архіваріус"; довідку ТОВ "Бікор" від 16.09.2020 № 204/20 про періоди роботи з 01.03.1999 по 07.09.2005, та з 03.04.2006 по 03.08.2012; довідку від 20.10.2020 №159/2020 про періоди роботи з 17.07.2012 по 19.12.2012, з 21.01.2013 по 07.06.2013, з 12.11.2013 по 28.08.2014 у Росії, ТОВ СПК "ЕГО"; пільгову довідку від 25.11.2020 №1327/ВК про пільговий період роботи 09.12.2019 по 25.11.2020 в ПраТ "Кременчуцький завод дорожніх машин", пільгову довідку від 09.09.2020 № 104 про пільговий період роботи з 18.02.1992 по 20.01.1993 ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод". Для підтвердження періодів пільгової роботи заявником надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25.11.2020 №1327/ВК, видану ПраТ "Кременчуцький завод дорожніх машин" про період роботи з 09.12.2019 по 25.11.2020 без акта перевірки зазначеної довідки, а також довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.09.2020 від №104, видану ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" про період роботи з 18.02.1992 по 20.01.1993. Аналіз наданих документів вказує, що стаж роботи по Списку №2 згідно наданих документів становить 01 рік 09 місяців 26 дні; загальний стаж становить 33 роки 07 місяців 25 днів. З огляду на викладене, відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись із рішенням Управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсії ГУ ПФУ в Полтавській області, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статі 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За змістом пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Суд зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 і № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, основним документом, що підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка. Крім того, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, тому позивачем разом із заявою про призначення пенсії надано пенсійному органу копію трудової книжки від 19.07.1983 НОМЕР_1 , що відповідачем не заперечується.

Дослідивши залучену до матеріалів справи копію трудової книжки, суд встановив, що у ній у хронологічному порядку містяться записи про трудову діяльність позивача із зазначенням дат прийняття на роботу, присвоєння розрядів та категорій, переміщення в межах підприємства, а також звільнення з роботи з посиланням на розпорядчі документи.

Однак, відповідачем ні у спірному рішенні, ні у відзиві на позов жодним чином не обґрунтовано, з яких підстав пенсійним органом при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах не прийнято у якості доказу надану ним трудову книжку.

Водночас, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач не обґрунтував належним чином свої твердження про недостатність пільгового стажу для її призначення.

Відповідачем не заперечується, що позивачем на підтвердження наявності пільгового стажу було надано, крім іншого наступні документи, а саме: архівну довідку від 22.09.2020 №С-190 про періоди роботи: 19.07.1983 по 09.11.1983, з 02.03.1986 по 13.06.1991 ТОВ "Архіваріус"; довідку ТОВ "Бікор" від 16.09.2020 № 204/20 про періоди роботи з 01.03.1999 по 07.09.2005, та з 03.04.2006 по 03.08.2012; довідку від 20.10.2020 №159/2020 про періоди роботи з 17.07.2012 по 19.12.2012, з 21.01.2013 по 07.06.2013, з 12.11.2013 по 28.08.2014 у Росії, ТОВ СПК "ЕГО"; пільгову довідку від 25.11.2020 №1327/ВК про пільговий період роботи 09.12.2019 по 25.11.2020 в ПраТ "Кременчуцький завод дорожніх машин", пільгову довідку від 09.09.2020 № 104 про пільговий період роботи з 18.02.1992 по 20.01.1993 ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод".

Оскаржуване рішення не містить жодного посилання на невідповідність вимогам чинного пенсійного законодавства наданих позивачем документів, а саме: архівної довідки від 22.09.2020 №С-190 про періоди роботи: 19.07.1983 по 09.11.1983, з 02.03.1986 по 13.06.1991 ТОВ "Архіваріус"; довідки ТОВ "Бікор" від 16.09.2020 № 204/20 про періоди роботи з 01.03.1999 по 07.09.2005, та з 03.04.2006 по 03.08.2012; довідки від 20.10.2020 №159/2020 про періоди роботи з 17.07.2012 по 19.12.2012, з 21.01.2013 по 07.06.2013, з 12.11.2013 по 28.08.2014 у Росії, ТОВ СПК "ЕГО".

Водночас зі змісту рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.11.2020 № 2339 вбачається, що, на переконання пенсійного органу, надані позивачем довідки пільгові довідки від 25.11.2020 №1327/ВК про пільговий період роботи 09.12.2019 по 25.11.2020 в ПраТ "Кременчуцький завод дорожніх машин" та від 09.09.2020 № 104 про пільговий період роботи з 18.02.1992 по 20.01.1993 ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод", надані без акта перевірки зазначених довідок.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача, суд виходить з наступного.

Залучена до матеріалів справи копія трудової книжки позивача НОМЕР_1 /а.с. 16-21/ містить наступні записи:

- записом № 1 у трудовій книжці підтверджено, що у період з 19.07.1983 по 09.11.1983 позивач працював електрозварювальником 4 розряду (Кременчуцьке БУ-120 тресту "Харківстальконструкція");

- записом № 4 у трудовій книжці підтверджено, що у період з 02.03.1986 по 13.06.1991 позивач працював електрозварювальником 4 розряду (Кременчуцьке БУ-120 тресту "Харківстальконструкція");

- записом № 7 у трудовій книжці підтверджено, що у період з 18.02.1992 по 20.01.1993 позивач працював на посаді слюсаря-ремонтника, зайнятого на гарячих ділянках робіт у термічному цеху ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод";

- записом № 9 у трудовій книжці підтверджено, що у період з 28.01.1993 по 26.02.1999 позивач працював електрозварювальником 6 розряду (Повне товариство будівельно-монтажна фірма "Скор");

- записами №12, №14 у трудовій книжці підтверджено, що у періоди з 01.03.1999 по 07.09.2005 та з 03.04.2006 по 03.08.2012 позивач працював електрозварювальником 6 розряду ТОВ "Бікор";

- записом №27 у трудовій книжці підтверджено, що з 09.12.2019 позивач прийнятий на посаду електрозварювальника на автоматичних та напівавтоматичних машинах Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький завод дорожніх машин".

Згідно до довідки Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький завод дорожніх машин" від 25.11.2020 №1327/ВК /а.с. 22/ позивач працює повний робочий день на Приватному акціонерному товаристві "Кременчуцький завод дорожніх машин" на посаді електрозварювальника на автоматичних та напівавтоматичних машинах з 09.12.2019 по теперішній час.

Указані довідки відповідають бланку за формою, визначеною у Додатку 5 до Порядку №637, у них зазначено період роботи, посаду, професію, характер виконуваної роботи, розділ та підрозділ Списку №2, а також посилання на первинні документи, на підставі яких видано ці довідки /а.с. 22, 28 зворот/.

Крім того, вищезазначений Порядок передбачає процедуру підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Матеріалами справи підтверджено, що при зверненні до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач надав копію трудової книжки від 19.07.1983 НОМЕР_1 . Для достовірності і підтвердження записів у трудовій книжці позивачем додатково надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу. Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

З огляду на вищевикладені положення пункту 10 Порядку №383, пунктів 1, 2 Порядку №637, позивачем виконані вимоги чинного законодавства щодо підтвердження відповідного стажу необхідно для призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 25.03.2020 у справі №705/4946/16-а зазначив, що підставою для призначення пільгових пенсій є не тільки запис у трудовій книжці щодо роботи на підприємстві, а і довідка підприємства, яка уточнює характер роботи з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, яка оцінюється управлінням Пенсійного фонду з урахуванням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №672/914/16-а, від 11.07.2019 у справі №127/1849/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, аналізуючи надані документи, пенсійний орган має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з тим, щоб не створювати штучних і необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Таким чином, за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 у справі №175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 27.02.2019 у справі №423/3544/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

У ході розгляду цієї справи судом проаналізовано всі доводи сторін та встановлено, що рішення пенсійного органу про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки таке рішення не містить достатніх мотивів, з урахуванням яких відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Так, у порушення вимог пункту 4.7 Порядку №22-1 відповідач належним чином, всебічно, повно і об`єктивно не розглянув подану ОСОБА_1 заяву разом з доданими до неї документами, внаслідок чого прийняв передчасне рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Наведене вище у своїй сукупності свідчить про протиправність рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.11.2020 № 2339, якими відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим таке рішення слід скасувати, а позов у цій частині - задовольнити.

Суд також зазначає, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає безпідставним доводи відповідача, які викладені у відзиві на позов стосовно того, що позивач не звертався до Комісії з заявою про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за період з 19.07.1983 по 09.11.1983 та з 02.03.1986 по 13.06.1991, з 01.03.99 по 07.09.2005, з 03.04.2006 по 03.08.2012.

Оскільки наданими позивачем документами підтверджено періоди роботи позивача, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, в оспорюваному рішенні відповідачем не зазначено, які саме підприємства є припиненими без правонаступників і які саме документи надані позивачем не можуть бути враховані пенсійним органом на підставі не підтвердження пільгового стажу Комісією.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Отже, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначено, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Ураховуючи викладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 26.11.2020 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, вимоги позивача в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 19.07.1983 по 09.11.1983 та з 02.03.1986 по 13.06.1991 (Кременчуцьке БУ-120 тресту "Харківстальконструкція"), з 28.01.1993 по 26.02.1999 (Повне товариство будівельно-монтажна фірма "Скор"), з 01.03.1999 по 07.09.2005 та з 03.04.2006 по 03.08.2012 (ТОВ "Бікор"), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 26.11.2020 (дня подання заяви про призначення пенсії) задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стали протиправні дії відповідача щодо непризначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 243-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26.11.2020 №2339.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, 36014, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 26.11.2020 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Л.М. Петрова