Справа № 211/2854/19(2-а/211/13/20)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 211/2854/19(2-а/211/13/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02.06.2020 року в адміністративній справі №211/2854/19(2-а/211/13/20) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Молчанова Максима Андрійовича третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дії відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 про визнання протиправними дії відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовано тим, що 14 травня 2019 року службовою особою поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Молчановим М.А. було винесено постанову серії АР № 835802 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255,00 гривень. У постанові вказано, що ОСОБА_1 , 14.05.2019р. об 11 год. 40 хв. в Дніпропетровській області Дніпровський район с. Николаевка, керував транспортним засобом FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії знаку 5.45 та 5.46, 5.70 ПДР, рухався зі швидкістю 93 км/год, чим перевищив встановлену обмежену швидкість на 43 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України, швидкість вимірювалась приладом TruCam 000672.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02.06.2020року адміністративний позов задоволено частково. Скасувано постанову серії АР № 835802 від 14.05.2019 року про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірну постанову винесено з повним та об`єктивним дослідженням доказів, з її змісту вбачаються фактичні обставини та докази, якими підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення. Позивач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Судами встановлено, що відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 835802 від 19.05.2019 року, винесеної поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Молчановим М.А., 19.05.2019 року об 11 год. 40 хв. Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Николаевка водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 5.45 та 5.46, 5.70 ПДР України рухався зі швидкістю 93 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості на 43 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam № 000672, чим порушив п. 12.4 ПДР. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Прийнято по справі рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, особа притягується до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Так, згідно спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості руху під час керування автомобілем FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 .

Судами досліджено копію картки вимоги Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 18.01.2019 р. щодо встановлення дорожнього знаку 5.70 "Фото -, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" та таблички 7.2.1 "Зона дії знаку" в районі розташування дорожніх знаків 5.45 "Початок населеного пункту" в обох напрямках. Та відповідь служби автодоріг у Дніпропетровській області від 22.01.2019 р. на виконання вказаної вимоги, відповідно до якої дорожній знак 5.70 "Фото -, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" та таблички 7.2.1 "Зона дії знаку" було встановлено на ділянці автодороги державного значення М-04 «Знам`янка Луганськ Ізварине / на м. Волгоград, через м. Дніпро, Донецьк/» км 173 км 174 (с. Миколаївка Дніпровського р-ну).

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4 ПДР визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема підпункт «ґ» вказує на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Так відповідно до розділу 33 ПДР знак 55.45 «Початок населеного пункту» відноситься до інформаціно-вказівних знаків.

Загальні правила застосування та розміщення дорожніх знаків викладені в Національному стандарті України ДСТУ 4100-2014, які є аналогічними за змістом ДСТУ 4100-2002.

Згідно з п.10.7.39 Знаки 5.45 «Початок населеного пункту» і 5.46 «Кінець населеного пункту» потрібно застосовувати для позначення населеного пункту (відповідно початку та кінця), в якому чинні спеціальні вимоги, що регулюють порядок руху в населених пунктах, та встановлювати на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Відповідно до п. 10.1.1 ДСТУ 4100-2014 дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасник руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами(зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо).

Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено.

Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху.

Частина 3 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Таким чином, перевищення швидкості в дії знаку 5.45 створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 122 КУпАП.

Проте, з доказів наданих відповідачем, а саме фотознімку, табличка з написом назви населеного пункту наполовину знаходиться в зарослях дерев, що унеможливлює водія вчасно його побачити, тобто з порушенням вимог п. 10.1.1 Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014.

В свою чергу, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, вказана обставина відповідачем до уваги прийнята не була, що свідчить про не встановлення наявності протиправної винної дії, яка посягає на громадський порядок та необґрунтованості притягнення позивача до відповідальності.

Враховуючи встановлені обставини справи та нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд зазначає, що вказаний дорожній знак не виконував своєї інформаційно-вказівної функції про повідомлення учасників дорожнього руху стосовно початку території населеного пункту.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та незаконність винесеної відносно позивача постанови і накладення на нього адміністративного стягнення, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів правомірності свого рішення.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 199/8466/16.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Отже, доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02.06.2020 року в адміністративній справі №211/2854/19(2-а/211/13/20) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник