Справа № 440/5549/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5549/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Куць А.С.,

представника позивача Федчун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Держпраці у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріхівський цегельний завод" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2020 року Управління Держпраці у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріхівський цегельний завод" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення виконання робіт, пов`язаних з експлуатацією козлових кранів ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №408, ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №407 та виконання відкритих гірничих робіт до усунення виявлених порушень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами перевірки дотримання ТОВ "Оріхівський цегельний завод" вимог законодавства у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення виявлені порушення, наявність яких є підставою для зупинення виконання робіт.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свою позицію мотивував посиланням на виконання порушень, зазначених у позові.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач явку в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

На підставі наказу Державної служби України з питань праці від 29.11.2019 №106, відповідно до направлення від 17.07.2020 №839, фахівцями управління Держпраці у Полтавській області в період з 20.07.2020 по 31.07.2020 проведено планову перевірку дотримання ТОВ "Оріхівський цегельний завод" законодавства у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, сфері державного гірничого нагляду.

За результатами перевірки складено акт від 31.07.2020 №53.09-12А, у якому вказано, зокрема, на

1) порушення відповідачем ст. 19 Кодексу України про надра, ст. 24 Гірничого закону України, яке полягає у тому, що дію наявного спеціального дозволу на користування надрами № 5764 від 22 квітня 2013 року зупинено наказом Державної служби геології та надр України від 22 липня 2019 року № 232;

2) не наданні підприємством планів розвитку гірничих робіт Оріхівського родовища суглинків на 2019 та 2020 роки, які б були погоджені Управлінням Держпраці у Полтавській області, що є порушенням ст. 51 Кодексу України про надра, ст. 19 Гірничого закону України;

3) не забезпечення геологічного обслуговування проведення робіт, наявність геолого-маркшейдерської документації на підприємстві не в повному обсязі, а саме (відсутні плани розвитку гірничих робіт на 2019 та 2020 роки). Порушення ст. 53 Кодексу України про надра, ст. 24 Гірничого закону України;

4) в порушення вимог статті 13 Закону України "Про охорону праці":

- на устаткування підвищеної небезпеки відсутній періодичний технічний огляд та експертне обстеження, а саме на козловий кран ККТ -3,2_12,5_7,1 зав №408, козловий кран ККТ- 3,2_12,5_7,1 зав №407 та інше. Порушення вимог розділу 3 п. 3 та розділу 4 п.1 Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, НПАОП 0.00-1.80-18, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України 19.01.2018 за №62;

- для організації безпечного виконання вантажо-розвантажувальних робіт на козлових кранах ККТ- 3,2_12,5__7,1 зав №408, козловий кран ККТ-3,2 12,5 7,1, зав №407 не призначений обслуговуючий персонал. Порушення Правил охорони праці під час вантажо- розвантажувальних робіт, НПАОП 0.00-1.75-15, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19.01.2015 № 21;

- начальник виробництва ТОВ "Оріхівський цегельний завод" ОСОБА_1 , допустив до експлуатації козлові крани ККТ- 3,2_12,5__7,1 зав №408, козловий кран ККТ-3,2_12,5_7,1, зав №407 які не пройшли експертне обстеження та періодичний технічний огляд. Порушення вимог розділу 6 п. 6-(2) Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, НПАОП 0.00-1.80-18, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України 19.01.2018 №62;

- машиніст, ОСОБА_2 , перед початком роботи не проводить огляд козлового крану КК`Г-3,2_ 12,5_7,1 зав №408, козлового крану ККТ-3,2_12,5__7,1, зав №407 з перевіркою справності гальм, механізмів, приладів і пристроїв безпеки. Порушення вимог пункту 3 (6), розділу 7 Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання", НПАОП 0.00-1.80-18 затверджених наказом Міністерства соціальної політики України 19.01.2018 № 62.

З огляду на виявлені порушення, відповідача попереджено про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва) в частині експлуатації козлових кранів ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №408, ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №407 та виконання відкритих гірничих робіт.

Також управлінням Держпраці у Полтавській області ТОВ "Оріхівський цегельний завод" 31.07.2020 за №53.09-12П внесений обов`язковий до виконання припис з вимогою вжити заходи щодо усунення виявлених порушень.

Окрім того, посилаючись на те, що описані вище порушення є підставою для зупинення виконання робіт, пов`язаних з експлуатацією козлових кранів ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №408, ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №407 та виконання відкритих гірничих робіт, тобто, вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до ст.1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, є Державна служба України з питань праці (Держпраці) (п.1).

Згідно з пунктом 7 Положення № 96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100, територіальним органом Держпраці на території Полтавської області є Управління Держпраці у Полтавській області.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань:

забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту;

монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення;

виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів;

організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань (пп. 16 п. 4 Положення № 96).

А також, здійснює державний гірничий нагляд з питань: правильності розробки родовищ корисних копалин у частині їх безпечної експлуатації; додержання правил проведення геологічних і маркшейдерських робіт під час дослідно-промислової розробки та експлуатації родовищ корисних копалин; додержання правил та технологій переробки мінеральної сировини; правильності та своєчасності проведення заходів, що гарантують безпеку людей, майна і навколишнього природного середовища, гірничих виробок і свердловин від шкідливого впливу робіт, пов`язаних із користуванням надрами; готовності державних воєнізованих гірничорятувальних служб та формувань і диспетчерських служб до локалізації та ліквідації наслідків аварій (пп. 17 п. 4 Положення № 96).

В свою чергу, основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні, визначає Закон України "Про охорону праці" від 14.10.1992 №2694-XII (далі - Закон №2694-XII).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У відповідності до розділу 3 п. 1, 3, п.4(1), п.3 (5) "Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання", НПАОП 0.00-1.80-18, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України 19.01.2018 №62, обладнання підлягає первинному, періодичному та позачерговому технічному огляду відповідно до вимог цих Правил.

Періодичному технічному огляду підлягає обладнання, що перебуває в експлуатації:

1) до закінчення призначеного строку служби (граничного строку експлуатації), зазначеного в експлуатаційних документах їх виробника, а у разі відсутності таких даних - відповідно до призначеного строку служби (граничного строку експлуатації) обладнання, зазначеного в додатку 7 до цих Правил: повному технічному огляду - не рідше одного разу на три роки, за винятком випадків, зазначених у пунктах 4, 5, 20, 35 цієї глави; частковому технічному огляду - не рідше одного разу на 12 місяців;

2) після закінчення призначеного строку служби (граничного строку експлуатації) або продовжуваного строку безпечної експлуатації в терміни, встановлені регламентом технічних оглядів на продовжуваний строк безпечної експлуатації або висновком експертизи.

Позачерговий повний технічний огляд обладнання належить здійснювати у разі: 1) проведення ремонту, зазначеного в пункті 1 глави 1 розділу V цих Правил; 2) проведення модифікації (реконструкції або модернізації) обладнання; 3) перерви в експлуатації більш як на 12 місяців; 4) демонтажу та встановлення на новому місці; 5) після заміни на мобільних підйомниках лебідок, обмежувача граничного вантажу, стріли або її секцій; 6) після установлення змінного стрілового обладнання або заміни стріли вантажопідіймальних кранів; 7) після заміни несучих або вантових канатів кабельних кранів; 8) за ініціативою роботодавця.

Експертне обстеження обладнання проводиться у разі: закінчення призначеного строку служби (граничного строку експлуатації) або нового призначеного строку служби (продовжуваного строку безпечної експлуатації) обладнання; перед модифікацією (реконструкцією або модернізацією) обладнання з метою визначення можливості її проведення; аварії або пошкодження, спричиненого надзвичайною ситуацією природного чи техногенного характеру, з метою визначення можливості відновлення; за ініціативою власника.

Згідно розділу 6 п. 6(2) Порядку №62 на працівника, який здійснює нагляд за утриманням та безпечною експлуатацією обладнання, мають бути покладені такі обов`язки:

1) вести облік обладнання, що є у власності або в користуванні (оренда, лізинг тощо) суб`єкта господарювання, у разі покладання на нього таких обов`язків;

2) здійснювати пуск обладнання в роботу у випадках, передбачених пунктом 2 глави 2 цього розділу;

3) здійснювати нагляд за технічним станом та безпечною експлуатацією обладнання шляхом проведення періодичних перевірок відповідно до затвердженого суб`єктом господарювання графіка (плану роботи), під час яких повинен вживати заходів щодо попередження роботи обладнання з порушенням вимог безпеки, звертати особливу увагу на дотримання вимог ПВР або технологічних карт на виконання робіт обладнанням (навантажування та розвантажування, складування), зокрема на: наявність графічних зображень (схем) стропування типових вантажів та виконання їх під час виконання робіт вантажопідіймальними кранами, машинами, мобільними підйомниками у разі оснащення таких підйомників гаком для підіймання вантажів, розроблених і затверджених суб`єктом господарювання; дотримання правильних способів роботи та умов особистої безпеки стропальників; дотримання відповідних габаритів під час укладання вантажів вантажопідіймальними кранами та машинами; правильність установлення самохідних кранів і підйомників усіх типів для їх роботи; правильність проведення робіт за нарядами-допусками на надземних кранових коліях, поблизу ліній електропередачі, ремонтних роботах на мостових і консольних пересувних кранах;

4) контролювати проведення в установлені терміни технічного огляду і експертного обстеження обладнання;

5) брати участь у проведенні технічних оглядів обладнання;

6) здійснювати планові періодичні огляди кранових колій, якщо обов`язки з нагляду за крановими коліями не покладено суб`єктом господарювання на іншого працівника;

7) перевіряти дотримання встановленого цими Правилами порядку допуску машиністів і працівників до керування, періодичного огляду, технічного обслуговування та ремонту обладнання, призначення працівників, відповідальних за утримання обладнання в справному стані та безпечне проведення робіт;

8) брати участь у роботі створених суб`єктом господарювання комісій з перевірки знань з охорони праці у працівників, відповідальних за утримання обладнання в справному стані та безпечне проведення робіт, обслуговувального та ремонтного персоналу;

9) контролювати проведення робіт за ПВР або технологічними картами на виконання робіт обладнанням (навантажування та розвантажування, складування);

10) контролювати виконання приписів посадових осіб територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, а також власних приписів;

11) контролювати виконання графіків проведення періодичних оглядів, технічного обслуговування та ремонту обладнання, кранових колій, дотримання термінів огляду знімних вантажозахоплювальних пристроїв, тари, колисок для підіймання працівника, якщо ці обов`язки не покладено на інших працівників;

12) контролювати наявність інструкцій з охорони праці в обслуговувального і ремонтного персоналу та працівників, відповідальних за утримання обладнання в справному стані та безпечне проведення робіт;

13) контролювати дотримання вимог інструкцій з охорони праці працівниками, відповідальними за утримання обладнання в справному стані та безпечне проведення робіт;

14) за результатами перевірок має право видавати приписи.

Відповідач визнав, що на підприємстві дійсно допущено вказані вище порушення, однак вжито усіх заходів для їх усунення.

Так, відповідачем надано до суду копії документів щодо проведення експертного та позачергового повного технічного огляду козлових кранів ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №408, ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №407, а саме: договір про надання платних послуг з проведення технічного огляду та діагностування обладнання від 22.10.2020, укладеного відповідачем з ТОВ "ЕТЦ "Сфера", паспорти кранів ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №408 та ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №407.

Таким чином, відповідачем усунуто вище виявлені порушення, зазначені в акті перевірки від 31.07.2020 №53.09-12А.

Отже, відповідачем виконано вимоги контролюючого органу та усунуто виявлені порушення.

Доводи представника позивача про порушення підприємством Правил охорони праці під час вантажо-розвантажувальних робіт, НПАОП 0.00-1.75-15, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19.01.2015 № 21, суд визнає необґрунтованими, оскільки позивач, як на обґрунтування необхідності призначення обслуговуючого персоналу для організації безпечного виконання вантажо-розвантажувальних робіт на козлових кранах ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №408 та ККТ-3,2_12,5_7,1 зав. №407 посилається на п. 6 Правил охорони праці під час вантажо-розвантажувальних робіт.

Однак, п. 6 Правил визначає обов`язок роботодавця розробити і затвердити перелік робіт з підвищеною небезпекою відповідно до Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за № 232/10512 (із змінами), для проведення яких працівникам необхідно пройти спеціальне навчання і щорічну перевірку знань з питань охорони праці. Вказаною нормою не передбачено обов`язок роботодавця призначати обслуговуючий персонал на вантажопідіймальні крани.

Таким чином, відповідачем не доведено порушення відповідачем Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, НПАОП 0.00-1.80-18, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України 19.01.2018 №62, Правил охорони праці під час вантажо-розвантажувальних робіт, НПАОП 0.00-1.75-15, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 19.01.2015 № 21.

Під час перевірки Управлінням Держпраці у Полтавській області було встановлено, що машиніст, ОСОБА_2 , перед початком роботи не провів огляд козлових кранів КК`Г-3,2_ 12,5_7,1 зав №408, ККТ-3,2_12,5__7,1, зав №407 на справність гальм, механізмів, приладів і пристроїв безпеки.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зупиненню підлягає не діяльність суб`єкта господарювання в цілому, а виключно здійснення відповідачем робіт підвищеної небезпеки, виконання яких потребує дозволу, а також експлуатація устаткування підвищеної небезпеки.

Зупинення експлуатації обладнання є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Однак, не проведення працівником перед початком роботи огляду козлових кранів КК`Г-3,2_ 12,5_7,1 зав №408, ККТ-3,2_12,5__7,1, зав №407 не може бути єдиною безумовною підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення виконання ТОВ "Оріхівський цегельний завод" робіт, пов`язаних з експлуатацією козлових кранів КК`Г-3,2_ 12,5_7,1 зав №408, ККТ-3,2_12,5__7,1, зав №407.

Отже, позовні вимоги Управління Держпраці в Полтавській області в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо підстав застосування заходу реагування - видобування відповідачем корисних копалин (суглинків) без спеціального дозволу на користування надр, плану розвитку гірничих робіт, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно с. 19 Гірничого закону України гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом (ліцензією) на користування надрами, який видається згідно з законодавством.

Проведення гірничих робіт здійснюється відповідно до проектів і паспортів, розроблених і затверджених згідно з правилами безпеки, правилами технічної експлуатації, єдиними правилами безпеки при підривних роботах. Проекти та паспорти повинні мати розділ "Протиаварійний захист".

План розвитку гірничих робіт підприємства щорічно розглядається та погоджується з органами гірничого нагляду.

Згідно ст. 24 Гірничого закону України гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: спеціальний дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними та бурштиноносними надрами); технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку; геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Судом встановлено, що Державною службою геології та надр України 22.04.2013 видано ТОВ "Оріхівський цегельний завод" спеціальний дозвіл на користування надрами за №5764.

Наказом Державною службою геології та надр України від 22.07.2019 №232 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами від 22.04.2013 №5764.

В той же час, доказів на спростування доводів позивача про факт користування позивачем надрами на ділянці Оріхівського родовища суглинків, після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.04.2013 №5764, представником відповідача не надано.

Статтею 51 Кодексу України про надра передбачено, що розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.

Правила технічної експлуатації, проекти і плани розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральної сировини погоджуються користувачами надр з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.

Відповідно до ст.53 Кодексу України про надра при розробці родовищ корисних копалин повинні забезпечуватися:

1) застосування раціональних, екологічно безпечних технологій видобування корисних копалин і вилучення наявних у них компонентів, що мають промислове значення, недопущення наднормативних втрат і погіршення якості корисних копалин, а також вибіркового відпрацювання багатих ділянок родовищ, що призводить до втрат запасів корисних копалин;

2) здійснення дорозвідки родовищ корисних копалин та інших геологічних робіт, проведення маркшейдерських робіт, ведення технічної документації;

3) облік стану і руху запасів, втрат і погіршення якості корисних копалин, а також подання до статистичних та інших державних органів встановленої законодавством звітності;

4) недопущення псування розроблюваних і сусідніх з ними родовищ корисних копалин в результаті проведення гірничих робіт, а також збереження запасів корисних копалин родовищ, що консервуються;

5) складування, збереження та облік корисних копалин, а також відходів виробництва, що містять корисні компоненти і тимчасово не використовуються;

6) раціональне використання розкривних порід і відходів виробництва;

7) безпечне для людей, майна і навколишнього природного середовища ведення робіт.

Поряд з цим, представник позивача звернув увагу суду, що плани розвитку гірничих робіт Оріхівського родовища суглинків на 2019 та 2020 роки, до управління на їх погодження від підприємства не надходили, геологічне обслуговування проведення робіт не забезпечується, що не спростовано відповідачем.

Доказів наявності у відповідача зазначених планів, під час розгляду справи відповідач до суду не надав, факту наявності зазначених порушень не спростував.

За приписами абзацу п`ятого частини першої статті 39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

За приписами частини сьомої статті 7 названого Закону, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Системний аналіз наведених вище положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є підставою для висновку, що діяльність суб`єкта господарювання, яка пов`язана, зокрема, з порушенням вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, може бути тимчасово заборонена (зупинена) на підставі рішення адміністративного суду, ухваленого за результатами розгляду позову компетентного органу державного нагляду (контролю) щодо тимчасового зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктом господарювання.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами перевірки дотримання законодавства у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, в сфері гірничого нагляду, встановлено факти порушення відповідачем вимог чинного законодавства, зокрема, Кодексу України про надра, Гірничого закону України.

Про усунення виявлених порушень позивачем складений обов`язковий до виконання припис від 31.07.2020 №53.09-12П, який вручений уповноваженому представнику відповідача 31.07.2020, що відповідачем не заперечується.

Представник позивача у своїх поясненнях повідомила, що станом на момент розгляду справи відповідачем будь-яких документів, які б свідчили про усунення порушень до управління не надано.

Матеріали справи також не містять доказів того, що відповідачем усунуті вищевказані порушення виявлені під час перевірки.

Крім того, суду не надано доказів оскарження результатів планової перевірки, зокрема, припису управління Держпраці у Полтавській області від 31.07.2020 №53.09-12П.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач доказів вжиття дієвих заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства суду не надав.

З урахуванням наведеного, зважаючи на підтвердження у ході судового розгляду справи допущення відповідачем факту порушення вимог чинного законодавства та відсутність належних, достовірних і достатніх доказів усунення таких порушень, суд вважає за доцільне застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення виконання відкритих гірничих робіт до усунення виявлених порушень.

Відтак, позов управління Держпраці у Полтавській області належить задовольнити частково.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідні витрати у справі відсутні, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна,119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріхівський цегельний завод" (с. Оріхівка, Лубенський район, Полтавська область, 37560, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) задовольнити частково.

Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріхівський цегельний завод" (с. Оріхівка, Лубенський район, Полтавська область, 37560, ) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення виконання відкритих гірничих робіт до усунення виявлених порушень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 січня 2021 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва