Справа № 473/3157/20
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 р.м. ОдесаСправа № 473/3157/20

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

14:07 год., м. Вознесенськ;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

20.11.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Вуїв О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 07.09.2020 року Серії ЕАМ №3093608 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості, не ґрунтуються на належних доказах та складені за результатом розгляду справи, проведеного не у відповідності до встановленого порядку, у тому числі на наступний день після розгляду справи та інспектором, який не здійснював адміністративне провадження по суті, без доведення водієві прізвища, ім`я та по батькові працівника поліції, який зупинив транспортний засіб, без роз`яснення водієві його прав та забезпечення можливості надати пояснення з приводу обставин правопорушення, а також не проведення розгляду справи посадовою особою, якою було виявлено правопорушення. У тому числі, оскаржувана постанова містить помилкові відомості про відмову водія від одержання і підписання постанови, що свідчить про недійсність викладених у постанові обставин. Зазначене у сукупності підтверджує неправомірність дій інспектора поліції та рішення за результатом розгляду справи, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправною та скасував постанову Серії ЕАМ №3093608 від 06.09.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу направив на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративне провадження у справі проведено з істотними процесуальними порушеннями, що унеможливлювало прийняття інспектором законного та обґрунтованого рішення з приводу обставин правопорушення, а тому оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки правилам ч. 1 ст. 77 КАС України, згідно яких обов`язок доказування обставин, які наводяться у позові, покладається на позивача. Проте, звертаючись із позовом про скасування рішення відповідача, позивачем не надано доказів в спростування вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. У тому числі, апелянт вказує, що дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення підтверджується відповідним відеозаписом та рапортом працівника поліції з приводу обставин виявленого правопорушення. З огляду на те, що порушення позивачем правил дорожнього руху, а також дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджується належними доказами, у суду першої інстанції не виникло правових обставин для задоволення позову та скасування рішення відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Оскільки сторони повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, у призначені судом дату і час сторони не з`явились, в апеляційній скарзі та відзиві на скаргу апелянтом і позивачем зазначено про розгляд справи без їх участі, з огляду на достатність доказів для її вирішення за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Судом першої інстанції вірно встановлено та як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2020 року інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Орловською Ю.В. винесено постанову Серії ЕАМ №3093608 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 255 грн.

Підставою для накладення адміністративного стягнення стало те, що позивач 06.09.2020 року, керуючи транспортним засобом Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищив швидкість на 28 км/год, а саме рухався зі швидкістю 78 км/год в населеному пункті по шосе Одеське 93 км в м. Миколаєві, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Вимірювання швидкості автомобіля здійснено технічним приладом TruCam TC000763.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її необґрунтованість та невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Так, відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із п. 12.4 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Апеляційний суд враховує, що з виявленням факту перевищення установленої швидкості у межах населеного пункту, зафіксованого засобом вимірювальної техніки TruCam TC000763 (Свідоцтво про повірку №22-0117863, строком до 19.12.2020 року), в інспектора поліції виникають правові підстави для відкриття адміністративного провадження.

Водночас, за правилами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За правилами ст.ст. 278, 279 адміністративного законодавства орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Таким чином, адміністративним законодавством врегульований порядок розгляду і вирішення справ про адміністративне правопорушення, дотримання якого покладається як на осіб, які притягуються до відповідальності, так і на органи (посадових осіб), уповноважених на здійснення вказаних проваджень.

Лише винесення рішення у такій категорії справ у повній послідовності установлених правил свідчитиме про повноту, об`єктивність та обгрунтованість адміністративного провадження.

В іншому випадку, рішення компетентного органу (посадової особи) за наслідком справи, проведеної з порушеннями, не може відповідати критерію обґрунтованості і правомірності та бути наслідком притягнення винної особи до відповідальності.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час вирішення спору по суті судом першої інстанції вірно враховано, що позивач у позові заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, дотримання поліцейським порядку розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, що в силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України зобов`язує відповідача довести правомірність своїх рішень та дій і обґрунтованість адміністративного стягнення.

Так, апеляційний суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за місцем виявлення адміністративного правопорушення та, як не заперечується учасниками справи, позивач був присутнім під час вирішення адміністративної справи і факт перевищення установленої швидкості у межах населеного пункту підтверджується відповідним засобом вимірювальної техніки.

На підтвердження обставин правомірності своїх дій під час адміністративного провадження відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Дослідивши подані стороною відповідача матеріали, апеляційний суд встановив, що відеозаписом зафіксовано адміністративне провадження на стадії вручення водієві постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Інших доказів, а саме складених чи зафіксованих таким відеозаписом або іншими технічними записами, адміністративна справа не містить і їх не представлено відповідачем як під час вирішення спору в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду.

Таким чином, в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведено правомірність своїх дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, в частині оспорюваних позивачем обставин.

На думку колегії суддів, не доведення відповідачем належними доказами, які оформлені (зафіксовані) на момент (на місці) вирішення такої справи, дотримання порядку адміністративного провадження, у тому числі щодо доведення особі, яка притягується до відповідальності, складу органу (відповідних відомостей про посадову особу), який (яка) здійснює адміністративне провадження, забезпечення можливості надати пояснення чи заперечення з приводу обставин правопорушення, а також роз`яснення особі її прав, можливість скористатись цими правами під час розгляду такої категорії справ, порядок оскарження прийнятого рішення, нівелює висновком про повноту, обґрунтованість та об`єктивність обраного виду стягнення, відповідність його вимогам чинного законодавства.

У тому числі, колегія суддів акцентує увагу на тому, що вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення та порядок її оскарження є етапом завершення розгляду справи відповідною посадовою особою, якою це провадження розпочато.

Натомість, вказаних процедур уповноваженою особою дотримано не було. Вручення постанови, порядок її оскарження і подальші питання, що виникли у водія з приводу розгляду справи, вирішувались посадовою особою, яка не порушувала та не здійснювала розгляд справи.

Апеляційний суд враховує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення носить спрощений порядок і не передбачає її відкладення, відтермінування тощо.

В той же час, наведені фактори не можуть виключати обов`язок посадової особи дотримуватись установлених правил, у тому числі, стосовно повного та об`єктивного вирішення справи, процедур оголошення прийнятого рішення, вручення його особі, притягнутої до відповідальності, забезпечення особі можливості надати пояснення з приводу правопорушення чи обставин, що могли вплинути на його вчинення тощо.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не доведено правомірність своїх дій під час вирішення справи про адміністративне правопорушення, належних доказів дотримання порядку вирішення справи суб`єктом владних повноважень не надано, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку постанова поліцейського не може відповідати критерію обґрунтованості та правомірності та ці обставини є безумовною підставою для її скасування.

З огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, доводи апелянта цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло