Справа № 260/3521/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2021 року м. Ужгород№ 260/3521/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області до Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Сусківський дошкільний навчальний заклад Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Мукачівська місцева прокуратура звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Сусківський дошкільний навчальний заклад, в якому просить: 1) визнати бездіяльність Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області щодо невиконання вимог законодавства про освіту у частині тривалого безпідставного невжиття заходів щодо державної реєстрації нерухомого майна Сусківського дошкільного навчального закладу Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, площею 400 кв. м, який знаходиться за адресою: с. Сусково, 109 Б, Свалявський район, Закарпатська область протиправною; 2) зобов`язати Сусківську сільську ради Свалявського району Закарпатської області вжити заходи щодо проведення державної реєстрації на нерухоме майно дошкільного навчального закладу, площею 400 кв.м, яке знаходиться за адресою: с. Сусково, 109 Б, Свалявський район, Закарпатська область та належить Сусківській сільській раді Свалявського району Закарпатської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у ході вивчення Свалявським відділом Мукачівської місцевої прокуратури стану додержання вимог законодавства про освіту встановлено що Сусківською сільською радою допущено безпідставне зволікання з виготовлення правовстановлюючих документів на нерухоме майно Сусківського дошкільного навчального закладу с. Сусково Свалявського району. Відповідно до п. 1.3 Статуту Сусківського дошкільного навчального закладу Сусківська сільська рада є засновником вказаного дошкільного закладу. Засновник здійснює фінансування дошкільного навчального закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво й ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей. Вказаний дошкільний заклад користується будівлею площею 400 кв.м, однак державна реєстрація прав на будівлю та споруди ДНЗ не проведена.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі, надано строк для подання до суду відзиву на позов та повідомлено про наслідки неподання такого, передбачені ч. 4 ст. 159 КАС України.

Вказана ухвала отримана представником відповідача 07.11.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, незважаючи на зазначене, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про причини неподання суд не повідомив, з клопотання про продовження процесуального строку для подання такого до суду не звертався.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Третя особа своїм правом на подання пояснень також не скористалася.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно 20 грудня 1996 року проведено державну реєстрацію Сусківського дошкільного навчального закладу Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (далі - Сусківський ДНЗ) за адресою: 89322, с. Сусково, 109 Б, Свалявського району, Закарпатської області проведено 20 грудня 1996 року за №0000900. Вказане підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія якого наявна в матеріалах справи.

Окрім того, з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сусківський ДНЗ є комунальною організацією (установою, закладом), засновником якого є Сусківська сільська рада.

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Статуту Сусківського ДНЗ, затвердженого рішенням 31 сесії 6 скликання Сусківської сільської ради від 16 грудня 2014 року (далі - Статут), Сусківський ДНЗ створено на підставі рішення виконкому Сусківської сільської ради № 49 від 11 листопада 1989 року, та знаходиться у комунальній власності Сусківської сільської ради.

Згідно п. 1.3 розділу 1 Статуту засновником Сусківського ДНЗ є Сусківська сільська рада. Засновник здійснює фінансування дошкільного закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.

Відповідно до п. 9.1 Статуту виконавчим комітетом Сусківської сілської ради дошкільному навчальному закладу передано в оперативне управління земельну ділянку, будівлі, споруди, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, спортивні та ігрові майданчики.

В той же час, за даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація прав на будівлю та споруди ДНЗ, які знаходяться за юридичною адресою: 89322, с. Сусково, 109 Б, Свалявського району, Закарпатської області, не проведена.

Відповідач всупереч свого процесуального обов`язку жодних доказів на спростування вищенаведених обставин суду не надав.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі Закон №1697) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Ч. 3 ст. 23 Закону №1697 передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з вимогами ч. 3 ч. 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 28 Конвенції про права дитини, держави-учасниці держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про освіту", право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів дошкільної та повної загальної середньої освіти - за рахунок розвитку мережі закладів освіти всіх форм власності та їх фінансового забезпечення у порядку, встановленому законодавством, і в обсязі, достатньому для забезпечення права на освіту всіх громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають на території України.

Відтак, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні, у межах визначених законом повноважень, умов для отримання дитиною освіти, забезпечення її доступності шляхом, зокрема, належного функціонування розгалуженої мережі навчальних закладів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі № 359/6814/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 822/3692/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 442/8337/17.

З огляду на вищезазначене, вбачається, що подання місцевою прокуратурою даного адміністративного позову має на меті захист "інтересів держави".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про дошкільну освіту", рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території, у тому числі розвиток мережі закладів дошкільної освіти всіх форм власності відповідно до потреб населення, враховуючи інтереси дітей з особливими освітніми потребами, поліпшення матеріально-технічної бази та господарське обслуговування комунальних закладів дошкільної освіти.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України "Про дошкільну освіту" матеріально-технічна база закладу дошкільної освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

П. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07. 2004 року №1952-IV (далі Закон №1952) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 3 Закону №1952, державна реєстрація прав є обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1952 у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Отже, речові права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №1952 будівля Сусківського ДНЗ повинна бути оформлена на праві постійного користування з обов`язковою державною реєстрацією цього права у Державному реєстрі прав.

З аналізу викладених норм суд дійшов висновку, що управління об`єктами освіти, у тому числі прийняття рішень щодо оформлення речових прав на об`єкти комунальної власності є обов`язком відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Отже, повноваження щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належить до виключних повноважень засновника ДНЗ - Сусківської сільської ради.

Проте, з часу первинної державної реєстрації ДНЗ, тобто з 20.12.1996, Сусківська сільська рада, будучи суб`єктом, який відповідає за матеріально-технічне забезпечення ДНЗ, здійснює контроль за додержанням вимог законодавства у сфері дошкільної освіти, не виконала покладені на неї законом обов`язки та не вжила всіх необхідних заходів щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно цього закладу.

Суд зазначає, що невчинення відповідачем дій щодо державної реєстрації речових прав на будівлю Сусківського ДНЗ, площею 400 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на цільове призначення таких об`єктів, порушує права користувачів цих об`єктів на безпечні умови функціонування і розвитку.

Відтак з огляду на визначену Законом №1952 обов`язковість реєстрації речових прав на нерухоме майно, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача вжити заходи щодо проведення державної реєстрації на нерухоме майно дошкільного навчального закладу, площею 400 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Сусківській сільській раді Свалявського району Закарпатської області.

Дослідивши вищенаведені обставини справи крізь призму законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України та в зв`язку з відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків чи проведенням експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області (місцезнаходження: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Л. Толстого, буд. 15, код ЄДРПОУ - 02909967) до Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (місцезнаходження: Закарпатська область, Свалявський район, с. Сусково, буд. 108, код ЄДРПОУ 04351564), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Сусківський дошкільний навчальний заклад Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (місцезнаходження: Закарпатська область, Свалявський район, с. Сусково, буд. 109 Б, код ЄДРПОУ - 26530356) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області щодо тривалого невиконання вимог законодавства про освіту у частині тривалого безпідставного невжиття заходів щодо державної реєстрації нерухомого майна Сусківського дошкільного навчального закладу Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (Закарпатська область, Свалявський район, с. Сусково, буд. 109 Б, ).

3. Зобов`язати Сусківську сільську раду Свалявського району Закарпатської області вжити заходи щодо проведення державної реєстрації на нерухоме майно Сусківського дошкільного навчального закладу Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, яке знаходиться за адресою: с. Сусково, 109 Б, Свалявського району Закарпатської області та належить Сусківській сілььскій раді Свалявського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Суддя Р.О. Ващилін