Справа № 280/5495/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
14 січня 2021 року м. Дніпросправа № 280/5495/20
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про розподіл понесених судових витрат та винесення додаткового судового рішення у справі №280/5495/20 за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Держпраці у Запорізькій області про скасування постанови, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця від 04.08.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №62703314.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року у справі №280/5495/20 - скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову. Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 62703314 від 04.08.2020р. - визнано неправомірною та скасовано.

При прийнятті вказаної постанови судом питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось.

27 листопада 2020 року до Третього апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл понесених судових витрат та винесення додаткового судового рішення у даній справі від 23.11.2020. У своїй заяві позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19969,00 грн. та судових зборів за подання адміністративного позову та апеляційної скарги в загальній сумі 2102,00 грн., компенсувавши їх позивачу за рахунок відповідача, про що винести додаткове судове рішення. Також заявником долучено до заяви докази на підтвердження понесених витрат.

11 січня 2021 року від Заводського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява, в якій заявник зазначає про те, що розмір заявлених позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не відповідає складності справи,

витрачених зусиль та часу, розмір таких витрат є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору, а надані позивачем документи не є достатніми доказами отримання та сплати саме тих послуг, що вказані в заяві позивачем. Також заявник вказує на не дотримання позивачем вимог ч.7 ст.139 КАС України, а саме до закінчення судових дебатів у справі позивачем не надано заяву про подання відповідних доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. Крім цього, як вважає заявник, позивачем пропущено п`ятиденний строк з моменту винесення рішення судом апеляційної інстанції на подання заяви про відшкодування витрат разом із доказами їх понесення.

З приводу аргументів відповідача про не дотримання позивачем вимог ч.7 ст.139 КАС України, суд зазначає наступне.

Так, за змістом наведеної норми права, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як свідчать матеріали справи, в апеляційній скарзі (а.с.122) позивач зазначав, що орієнтована сума судових витрат в апеляційній інстанції складає 20 000,00 грн., документи про понесені судові витрати будуть надані суду у встановлений законом строк одразу після їх отримання. 23 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку позивач направив до суду апеляційної інстанції заяву про відшкодування понесених судових витрат, в тому числі і на професійну правничу допомогу, із долученими до неї доказами їх понесення.

Отже, позивачем повідомлено суд апеляційної інстанції, до судових дебатів, про свій намір надати докази на підтвердження розміру понесених судових витрат з метою їх розподілу між учасниками справи, та в п`ятиденний строк з моменту прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення по суті позовних вимог подано заяву про відшкодування понесених судових витрат, в тому числі і на професійну правничу допомогу, із долученими до неї доказами їх понесення (постанова прийнята 19.11.2020, заява подана - 23.11.2020).

Наведене свідчить про дотримання позивачем встановленого чинними нормами КАС України порядку та строків заявлення вимог на відшкодування понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції та подання доказів їх понесення, у зв`язку з чим аргументи відповідача з цього приводу суду вважає неогрунтованими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що подана позивачем заява про розподіл понесених судових витрат та винесення додаткового судового рішення підлягає розгляду по суті.

За загальним правилом питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме:

1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143);

2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143);

3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

Відповідно до ч.5 ст.143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

З огляду на наведені норми КАС України суд апеляційної вважає, що в даному випадку наявні правові підстави для прийняття додаткової постанови про розподіл судових витрат на оплату судового збору та професійну правничу допомогу, про відшкодування яких позивачем порушено питання у поданій ним заяві.

Дослідивши подану позивачем заяву, наведені аргументи сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви з огляду на таке.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту заяви позивача вбачається, що вона містить вимоги щодо відшкодування двох груп витрат, а саме: судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , згідно квитанції №0.0..1 від 12.08.2020, сплачено судовий збір за подання позову до Запорізького окружного адміністративного суду у розмірі 840,80 грн. (а.с.6).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою позивачем, згідно квитанції 0.0..1 від 09.09.2020, сплачено судовий збір у розмірі 1261,20 грн. (а.с.135).

Загальний розмір документально підтверджених судових витрат у вигляді судового збору, понесених позивачем за подання до суду адміністративного позову та за подання апеляційної скарги у даній справі, складає 2102,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в сумі 2102,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається з поданої заяви, позивачем порушено питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яка їй надавалась адвокатом Захаровою Оленою Олександрівною на підставі Договору про надання правничої допомоги від 08.09.2020 на стадії апеляційного розгляду справи.

Так, з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем долучено до матеріалів справи:

- Ордер на надання правової допомоги позивачу у Третьому апеляційному адміністративному суді Захаровою Оленою Олександрівною від 08.09.2020;

- Договір про надання правничої допомоги, укладений 08.09.2020 між Клієнтом - ОСОБА_1 та Адвокатом - Захаровою Оленою Олександрівною. Предмет даного Договору - здійснення представництва Клієнта у Третьому апеляційному адміністративному суді у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Головне управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною і скасування постанови Заводського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.08.2020 про відкриття ВП 62703314.

- Додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги від 08.09.2020, за змістом якої сторони домовилися, що сума гонорару за Договором визначається на підставі Рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених Радою адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018, вартість однієї години становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати (2102,00 грн.), тобто 1051,00 грн. Сторони домовилися, що одна сторінка складеного Адвокатом документу дорівнює одній годині роботи.

- Акт прийому - передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 08.09.2020, датований 19.11.2020, згідно якого винагорода (гонорар) за надання правничої допомоги по даному Договору визначена Сторонами наступним чином:

- правовий аналіз судового рішення, відзиву відповідача, пояснень третьої особи - 5 годин - 5355,00 грн.;

- пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - 5 годин - 5355,00 грн.;

- підготовка апеляційної скарги - 5 годин - 5355,00 грн.;

- складання заяв з процесуального питання (про участь у режимі відеоконференції) - 2 години - 2102,00 грн.;

- підготовка до участі та участь у судовому засіданні - 2 години - 2102,00 грн.

Всього на загальну суму 19969,00 грн.

- Довідка про сплату судових витрат з надання професійної правничої допомоги від 19.11.2020 на суму 19969,00 грн.

- довіреність (доручення) від 21.10.2020 №0501 та довіреність від 16.11.2020 на ім`я Пулькіна Ю.П.

Позивачем заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката на суму 19969,00 грн.

Оцінивши долучені до матеріалів справи позивачем докази, вивчивши аргументи відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування вартості послуг у заявленій позивачем сумі, виходячи із такого.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг з урахуванням доводів іншої сторони щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Дослідивши письмові докази, надані заявником на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає, що останнім доведено фактичне надання адвокатом Захаровою О.О. правничої допомоги ОСОБА_1 , а також оплату цих послуг позивачем.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи відповідача стосовно не підтвердження належними доказами оплати гонорару, оскільки з наданої позивачем Довідки від 19.11.2020, складеної Адвокатом, вбачається, що позивачем здійснено оплату послуг Адвоката на підставі Договору про надання правничої допомоги від 08.09.2020, додаткової угоди №1 від 08.09.2020, акту прийому-передачі наданих послуг від 19.11.2020, в сумі 19969,00 грн.

Неточність у прізвищі позивача, що допущена адвокатом при складанні Ордеру на надання правової допомоги від 08.09.2020, на що вказує відповідач, за переконанням суду апеляційної інстанції, з огляду на інші надані позивачем документи (договір про надання правничої допомоги тощо), не може свідчити про відсутність факту надання позивачеві послуг Захаровою О.О . До того ж, як вбачається зі змісту даного Ордеру, адвокатом вказану неточність виправлено.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами відповідача, що заявлені до відшкодування позивачем витрати в сумі 19969,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Визначаючи суму, яка підлягає компенсації на користь позивача у зв`язку з понесенням ним витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного провадження, суд виходить із зобов`язань Адвоката, визначених Договором про надання правничої допомоги від 08.09.2020 року, зокрема, на підставі якого здійснювалось представництво інтересів позивача Захаровою О.О. в суді апеляційної інстанції, та обсягу наданих ним послуг згідно Акту прийому-передачі наданих послуг до даного Договору від 19.11.2020.

Так, згідно змісту п.п.2.2 даного Договору Адвокат (Захарова О.О.) надає правничу допомогу Клієнту (Глушенко О.В.):

по-перше, з підготовки і подання до суду процесуальних документів;

по-друге, представництву інтересів Клієнта під час судового розгляду справи в адміністративному суді.

Отже, з урахуванням визначених Договором зобов`язань Адвоката, суд вважає, що компенсації на користь позивача підлягають витрати, пов`язані із оплатою наступних послуг, які включені до Акту прийому-передачі наданих послуг від 19.11.2020:

із підготовки апеляційної скарги;

із складанням заяви з процесуального питання (про участь у режимі відеоконференції);

із участі у судовому засіданні.

Витрати, понесені на оплату всіх інших послуг, які відображені в даному Акті (правовий аналіз судового рішення, відзиву відповідача, пояснень третьої особи; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах; підготовка до участі у судовому засіданні), за переконанням суду, не підлягають відшкодуванню, оскільки надання таких послуг не передбачено умовами Договору.

При цьому, суд вважає, що сплачена позивачем сума за надання адвокатом вищевказаних послуг (підготовка апеляційної скарги - вартість 5355,00 грн.; складання заяви з процесуального питання (про участь у режимі відеоконференції) - вартість 2102,00 грн.; підготовка до участі та участь у судовому засіданні - вартість 2102,00 грн.) не є обґрунтованою у контексті дослідження обсягу таких послуг із урахуванням складності справи, а зазначені у Акті витрати на їх виконання є явно завищеними.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи не підтверджують обґрунтованість тривалості часу, вказаного в Акті, витраченого адвокатом на надання таких послуг.

Так, як вбачається з Акту, на підготовку апеляційної скарги адвокатом витрачено 5 годин. В той же час, враховуючи те, що переданий на вирішення суду спір є нескладним, з точки зору права, не потребує вивчення значної нормативно-правової бази, суд апеляційної інстанції не може погодитися з позивачем про те, що на підготовку апеляційної скарги адвокатом витрачено 5 годин.

Крім цього згідно з Актом, на підготовку заяви про участь у режимі відеоконференції адвокатом витрачено 2 години. На думку суду така заява є стандартною, не потребує складного обґрунтування, викладається у довільній формі та не потребує витрачання часу 2 години.

Також, суд бере до уваги, що згідно протоколу судового засідання від 19.11.2020 тривалість судового засідання складала пів години. Разом з тим, згідно Акту на підготовку до вказаного судового засідання та участь в ньому адвокатом витрачено 2 години.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що справедливим і співмірним відшкодуванням вищевказаних витрат буде сума 3 100 грн. (із розрахунку: 2000 грн. - підготовка апеляційної скарги; 100 грн. - складання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; участь у судовому засіданні - 1000 грн.), яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Заводського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 139, 252 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розподіл понесених судових витрат та винесення додаткового судового рішення у справі №280/5495/20 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 100 (три тисячі сто) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 15.01.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк