Справа № 814/3482/15
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 р. № 814/3482/15
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛКО Україна", вул. Г.Андрущенка, 4-Г,м.Київ 135,01135

до відповідача:Чорноморської митниці Держмитслужби, вул.Гоголя, 13, м.Херсон,73003, Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України, вул.Московська 57-а, м.Миколаїв,54017 ,

про:скасування рішення від 05.08.2015 №504050002/2015/000019/2,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.09.2015 року звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом про скасування рішення від 05.08.2015р. №504050002/2015/000019/2 про коригування митної вартості товарів.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2015року позов задоволено скасовано рішення Миколаївської митниці ДФС України про коригування митної вартості товару №504050002/2015/000019/2 від 05.08.201 р.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року було задоволено апеляційну скаргу ДФС України, рішення суду першої інстанції скасовано.

Постановою Верховного Суду України від 10.09.2020 року касаційну скаргу позивача задоволено частково, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2015 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно автоматизованого розподілу справу на новий розгляд було передано судді Фульзі А.П.

Ухвалою від 30.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду.

Відповідачем було надано клопотання про про заміну відповідача по справі.

Ухвалою від 29.10.2020 року суд залучив до участі у справі у якості відповідача Чорноморську Митницю Держмитслужби та встановлено строк для надання відзиву.

26.10.2020 від позивача надійшло клопотання про призначення справи до розгляду в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року відмовлено позивачу в задоволенні клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, в порушення норм Митного кодексу України, було необґрунтовано використано резервний метод визначення митної вартості товарів, які переміщувались позивачем через митний кордон України, що призвело до того, що митна вартість товару була значною мірою збільшена.

Позивач також зазначає, що у відповідача не було підстав для непогодження із заявленою ним митною вартістю, а тому оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, згідно яких просив суд в позові відмовити, посилаючись при цьому на недотриманні позивачем вимог Митного кодексу України. Декларантом не надано в повному обсязі додаткові документи, витребувані митницею; надані документи не спростовують виявлені розбіжності; не надано жодного документа, який свідчить про відсутність впливу взаємопов`язаності Продавця та Покупця на ціну товару.

12.11.2020 року позивачем було надано відповідь на відзив в якій позивач вказав, що доводи відповідача ніяким чином не спростовують обставини викладені в позовній заяві та зазначив, що прийняте рішення про коригування митної вартості підлягає скасуванню.

Суд вважає, що в адміністративній справі достатньо матеріалів для її розгляду в письмовому провадженні.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2015року позов задоволено, скасовано рішення Миколаївської митниці ДФС України про коригування митної вартості товару №504050002/2015/000019/2 від 05.08.2015 р.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року було задоволено апеляційну скаргу ДФС України, рішення суду першої інстанції скасовано.

Постановою Верховного Суду України від 10.09.2020 року касаційну скаргу позивача задоволено частково, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2015 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний суд приймаючи рішення по справі про скасування рішень попередніх інстанцій зазначив, що судами попередніх інстанцій не було надано оцінки виявленим Митницею порушень, що стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, не були з`ясовані питання, пов`язані з умовами поставки товару та складовими його вартості.

Суд взявши до уваги всі доводи попередніх інстанцій, дослідивши матеріали справи встановив наступне: 10 жовтня 2014 року між ТОВ Телко Україна та фірмою Telko Oy (Фінляндія, Гельсінкі), укладено зовнішньоекономічний контракт №05 про поставку полімерної сировини та індустріальної хімії (далі-Контракт).

Відповідно до Специфікації № 4 від 22.07.2015 р. до вищевказаного Контракту фірмою Telko Oy був поставлений позивачу карбонат кальцію, загальною вартістю 231184,35 Долларів США.

До митного оформлення товару декларантом подано митну декларацію № 504050002/2015/104558, до якої додано наступні документи: зовнішньоекономічний Контракт № 5 від 10.10.2014; специфікацію № 4 від 22.07.2015; Інвойс № 15507436 від 22.07.2015, Інвойс №15507437 від 22.07.2015; коносамент №1 від 21.07.2015; експортну декларацію № 15310600ЕХ003181 від від 10.07.2015 р. країни відправлення; сертифікат походження товару № К0233733 від ,09.07.2015; грузовий маніфест від 21.07.2015 р. з відмітками проходження контролю нетарифного регулювання, прайс-лист виробника товару від 14.05.2015 р., висновок оцінювача №20-02/08-2015 від 03.08.2015 про відповідність задекларованої вартості товару ринковим цінам, калькуляція вартості товару від 03.08.2015, страховий поліс №101474265 від 27.06.2015, додаткова угода №26 від 18.05.2015, договір на брокерське обслуговування №22-07-2015 від 22.07.2015, лист №03/08-001 від 03.08.2015, лист від 03.08.2015, переклади інвойсів від 22.07.2015.

05 серпня 2015 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №504050002/2015/000019/2, яким митну вартість товару, що імпортується, кореговано в сторону збільшення суми митних платежів на 92234,88 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття вказаного спірного рішення про коригування митної вартості стали наступні обставини, про що зазначено в

графі 33 рішення.

Так, коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень ст. 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що надані документи містять неповні відомості (в наданих документах містяться розбіжності).

Однак, жодного підтвердження того, що позивач при декларуванні митної вартості товару зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, виніс до декларації недостовірні або неточні відомості, та що надані митному органу документи, містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів рішення про коригування не містить.

За таких обставин, митну вартість товарів визначено із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

На думку відповідача, вказані обставини є достатніми підставами для відмови позивачу у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною контракту.

Суд відхиляє такі твердження відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить

всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на

транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Товариством на підтвердження митної вартості товару були надані документи: коносамент №1 від 21.07.2015р, грузовий маніфест від 21.07.2015р. з відмітками проходження контролю нетарифного регулювання, прайс-лист виробника товару від 14.05.2015р, висновок оцінювача № 20-02/08-2015 від 03.08.2015р. про відповідність задекларованої вартості товару ринковим цінам, калькуляція вартості товару від 03.08.2015р, інвойс № 15507436 від 22.07.2015р, інвойс № 15507437 від 22.07.2015р, страховий поліс № 101474265 від 27.06.2015р, контракт №05 від 10.10.2014р, специфікація № 4 від 22.07.2015р, додаткова угода № 26 від 18.05.2015р, договір на брокерське обслуговування № 22-07-2015 від 22.07.2015р, сертифікат походження товару № К 0233733 від 09.07.2015р, лист № 03/08-001 від 03.08.2015р, лист від 03.08.2015р, переклади інвойсів від 22.07.2015р, експортна декларація № 15310600ЕХ003181 від 10.07.2015р. країни відправлення. Додатково на повідомлення контролюючого органу №37421 позивачем надано 03.08.2015 року висновок оцінювача № 20-02/08-2015 від 03.08.2015р. про відповідність задекларованої вартості товару ринковим цінам, експортну декларацію країни відправлення № 15310600ЕХ003181 від 10.07.2015р, прайс-лист виробника товару від 14.05.2015р.; переклади інвойсів від 22.07.2015р.

Тобто, позивачем були надані усі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару як того вимагає ст. 53 МК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач до митного оформлення імпортованих товарів надав повний пакет необхідних документів, згідно з переліком ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Втім, як вже зазначалось, під час митного оформлення товару та визначенні митної вартості товарів, приводом для висновку відповідача про те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору стало те, що позивач обрав метод визначення митної вартості товару не у відповідності до умов, наведених у главі 9 Митного кодексу України.

На підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України митним органом запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; копію митної декларації країни відправлення, довідку інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та подібними оцінюваним товаром.

Щодо твердження відповідача про неможливість здійснення ідентифікації страхового полісу №101474262 з заявленим товаром. З данного приводу суд зазначає: що вартість товару, який підлягав страхуванню, згідно з відомостями комерційного інвойсу № 10696 від 09.07.2015р. та експортної декларації № 15310600ЕХ003181 від 10.07.2015р. (графа 49) складає 189 405,6 дол. США, що своєю чергою, збігається з даними страхового поліса, зазначеними в графі страхова сума (sum insured). Через те, що імпорт оцінюють за цінами FOB, ураховуючи окремо витрати на страхування та фрахт, різниця у вартості застрахованого майна у страховому полісі та інвойсі обумовлена тим, що в інвойсі до вартості товару додано вартість страхового внеску та вартість транспортних послуг у розмірі 40400 дол. США. Дата відвантаження товару входить в період дії страхового поліса. Отже, твердження відповідача щодо неможливості здійснення страхового полісу з заявленим товаром є безпідставним та спростовується вищевикладеним.

Щодо посилання відповідача про неможливість ідентифікувати експортну декларацію №15310600ЕХ003181 від 10.07.2015р з заявленим товаром, суд зазначає, що при співставленні відомостей, що містяться в експортній декларації та відомостей про заявлений митний товар, слід враховувати особливості порядку заповнення митних декларацій у кожній з країн. Разом з тим, в графі 31 як ЕМД №504050002/2015/104558, так і в експортній митній декларації йдеться про декларування одного й того ж самого товару карбонату кальцію.

Відомості граф 8 (отримувач), 22 (сума за розрахунком), 38 (вага нетто), 41 (підсумкова одиниця виміру), 42 (ціна товару), 49 (статична вартість), 44 (додаткова інформація) експортної декларації співпадають з відомостями, що містяться в комерційному інвойсі. Таким чином твердження відповідача щодо неможливості ідентифікувати митну декларацію країни відправлення №15310600ЕХ003181 від 10.07.2015р з заявленим товаром є необґрунтованим та спростовується належними та допустимими доказами, які надані позивачем.

Щодо зазначення відповідачем про відмінність вартості, що вказана у прайс листі виробника від 14.05.2015 року б/н з вартістю, що вказана продавцем у калькуляції від 03.08.2015 року спростовується наступним: позивач вказав, що «суперечності у частині вартості» зважаючи на визначення вартості товару у калькуляції та прайс-листі з урахуванням різних умов поставок. Так, в прайс-листі вартість товару вказана на умовах поставки FOB та не містить в собі витрати на перевезення, страхування, розвантаження і транспортування в місце призначання. Натомість, в калькуляції містяться відомості щодо вартості товару на умовах поставки CIF (саме на умовах CIF і був поставлений поданий до митного оформлення товар), тому згідно правил Incoterms 2010, в ціну самого товару додатково продавцем були включені понесені ним втрати на страхування та фрахт.

Саме визначанням ціни на різних умовах поставки товару пояснюються відмінності у вартості, зазначені в прайс-листі та калькуляції.

Тобто, прайс-лист виробника, який було надано до митного оформлення додатково підтверджує заявлену Товариством митну вартість, а доводи відповідача відносно наявності розбіжностей в ціні товару визначеної в прайс-листі та розрахованої на умовах FOB та в калькуляції продавця від 03.08.2015р. на умовах CIF є безпідставними та свідчать про протиправність рішення про коригування митної вартості товару № 504050002/2015/000019/2 від 05.08.2015 року. Окрім того, відповідно до висновків Верховного Суду «прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми прайс-листів, тому Митниця не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей,

обґрунтовуючи свої сумніви.» (постанова Верховного суду К/9901/13285/18 від 09.04.2020 року по справі № 826/3100/16.

Відносно інформації, що при здійсненні розрахунку ціни товариством використана інформація, яка документально не підтверджена, суд зазначає таке: ціна закупки,

зазначена у прайс-листі виробника Nidas (графа IKSENDERUN FOB (USD) відрізняється від ціни закупки, зазначеної у калькуляції від 03.08.2015 TELKO OY (графа PURCHASE PRICE, USD/МТ). Проте, дані твердження спростовується тим що, товар у виробника був придбаний TELKO OY за ціною, зазначеній у прайс-листі + витрати на фрахт + витрати на страхування, що відповідає відомостям зазначеним у графі PURCHASE PRICE, USD/МТ калькуляції. Надалі товар за ціною зазначеній у графі PURCHASE PRICE калькуляції + розмір маржі + адміністративні витрати був перепроданий TELKO OY ТОВ «Телко Україна» за встановленою у Контракті № 5 ціною, що відповідає відомостям зазначеним у графі SALES PRICE, USD/МТ калькуляції та інвойсам.

Суд відносно посилань відповідача на можливий взаємозв`язок між продавцем та товариством, який вплинув на заявлену декларантом митну вартість товару зазначає наступне. Згідно з положеннями ч.13 ст.58 МК України за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у ч.12 ст.58 МК України, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. П

Окрім того, згідно зч. 12 ст. 58 МКУ той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

У розумінні параграфу 4 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року продавець і покупець дійсно є пов`язаними особами, оскільки Компанія «Телко Оу» є одним із засновників ТОВ «Телко Україна», однак такі відносини не вплинули на ціну товару, що підтверджується викладеним вище,а відповідачем не доведено протилежне.

Відносно посилання відповідача про невідповідність підписів сторін в контракті №05 від 10.10.2014 та додатковій угоді №26 від 18.05.2015 року підписам сторін у специфікації №4 від 22.07.2015р, суд зазначає, що відмінність підписів ніяким чином не впливає на числові значення складових митної вартості товарів в розумінні ст.53 МК України. Окрім того, "автентичність підписів підтверджується листами від 22.07.2015р. та № 31-08/2015 від 31.08.2015р, які долучені позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛКО Україна" (вул. Г.Андрущенка, 4-Г, м.Київ 135,01135 ) до Чорноморської Митниці Держмитслужби (вул.Гоголя,13, м.Херсон, 73003, , Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України, вул.Московська 57-а, м.Миколаїв,54017, ) задовольнити повністю.

2.Скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС України про корегування митної вартості товару №504050002/2015/000019/2 від 05.08.2015 р.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської Митниці Держмитслужби (вул.Гоголя,13, м.Херсон, 73003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛКО Україна" (вул. Г.Андрущенка, 4-Г, м.Київ 135,01135 ) сплачений судовий збір згідно платіжного доручення №6053 від 31.08.2015 р. в сумі 184,47 грн., платіжного доручення №6051 від 31.08.2015 р. в сумі 73,08 грн., платіжного доручення 6052 від 31.08.2015 р. в сумі 73,08 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга