Справа № 183/6839/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 січня 2021 року Справа 183/6839/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковська О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, треті особи: Південно-Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про часткове визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.12.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду передано адміністративну справу №183/6839/20 за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, треті особи: Південно-Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в якій позивачі просять:

- визнати незаконним пункт 1.1 Рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 31 жовтня 2007 року № 928 "При визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади м. Новомосковська", а саме: в частині формулювання: "…об`єднання співвласників багатоповерхових будинків (ОСББ), житлово-будівельні кооперативи (ЖБК)";

- визнати незаконним пункт 1.2 Рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 31 жовтня 2007 року № 928 "При визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади м. Новомосковська", а саме: в частині формулювання: "…об`єднання співвласників багатоповерхових будинків (ОСББ), житлово-будівельні кооперативи (ЖБК)";

- скасувати пункт 1.1 Рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 31 жовтня 2007 року № 928 "При визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади м. Новомосковська", а саме: в частині формулювання: "…об`єднання співвласників багатоповерхових будинків (ОСББ), житлово-будівельні кооперативи (ЖБК)";

- скасувати пункт 1.2 Рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 31 жовтня 2007 року № 928 "При визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади м. Новомосковська", а саме: в частині формулювання: "…об`єднання співвласників багатоповерхових будинків (ОСББ), житлово-будівельні кооперативи (ЖБК)".

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №183/6839/20 передано судді Маковській О.В.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В порушення, зазначених положень Кодексу адміністративного судочинства України позовні вимоги не відповідають способу захисту, визначеного положеннями статті 5 означеного Кодексу.

Правовий статус третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, визначений ст. 49 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Положеннями п. 2, 3 та 6 ч.3 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; подавати заяви та клопотання; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з ч. 4 ст. 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства суд зазначає, що передумовою залучення до участі у справі третіх осіб є встановлення факту, що рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Предметом оскарження у справі є Рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 31 жовтня 2007 року № 928 "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг v житловому фонді територіальної громади м. Новомосковська".

Суд зазначає, що позивачами не надано жодного правового обгрунтування щодо необхідності залучення третіх осіб та не доведено, яким чином судове рішення у вказаній справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки третіх осіб.

Вивчивши заяву та матеріали справи, та враховуючи, що рішення у справі не вплине на права і обов`язки вказаних осіб, суд приходить до висновку, що підстави для залучення: Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні Позивача відсутні, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивачів про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102,00 гривень.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання, зокрема, фізичною особою, до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на момент звернення до суду ставка судового збору становить 840,80 грн.

Як вбачається з матеріалів адмінстративного позову позивач 2: ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

Позивач 1: ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про звільнення від сплати судового збору або зменшити чи відстрочити сплату судового збору на строк до ухвалення рішення у справі.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, позивачем 1: ОСОБА_1 при зверненні до суду судовий збір не сплачено, а подано клопотанням про звільнення від сплати судового збору або зменшення чи відстрочення сплати судового збору на строк до ухвалення рішення у справі, з огляду на незадовільний майновий стан та перевищення розміру судового збору за 5% від річного доходу позивача. До даної заяви позивачем додано довідку № 1031 від 27.03.2020, в якій зазначено, що інформація про доходи позивача відсутня.

Розглянувши заяву позивача про звільнення його від сплати судового збору, а також дослідивши письмові докази, подані до заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо її задоволення, з огляду на наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульованост.133 КАС України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір»

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зазначений переліки є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи викладене, позивач не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору, тому повинен сплачувати судовий збір.

Крім того, судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Приписами статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Стаття 133 КАС України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Однак, з урахуванням наведених норм права, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, податкова декларація про доходи, тощо).

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на цю особу.

У розумінні приписів ст.8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, позивач має довести існування фінансових труднощів.

Водночас, позивачем не надано до суду жодних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як на підставу для звільнення від його сплати.

Долучена до матеріалів справи довідка не містить інформації про доходи позивача.

Зазначена довідка не може бути розцінена як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, оскільки така довідка не відображає майнове становище позивача станом на дату подання позовної заяви.

Крім того,суд зверає увагу на те, що ст.133 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати. Сплата ж судового збору за подання позовної заяви до суду, в силу положень ст.161 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом.

Оскільки позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для звільнення від сплати судового збору, зменшення чи відстрочення сплати судового збору, наведені в клопотанні доводи не можуть бути визнані поважними, в зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

З огляду на вказане, позивачу слід надати докази на підтвердження наявності інших обставин, визначених п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», або надати документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява надійшла до суду 05.01.2021, п`ятим днем для вирішення питання про залишення позовної заяви без руху є 10.01.2021 (неділя - вихідний день).

За правилами частини 6 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З урахуванням зазначеного, суд вирішує питання про залишення позовної заяви без руху в адміністративній справі №183/6839/20 в перший робочий день 11.01.2021.

Керуючись статтями 5, 49, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити. Звільнити від сплати судового збору ОСОБА_2 .

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, треті особи: Південно-Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про часткове визнання незаконним та скасування рішення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання до суду:

- уточненої позовної заяви із визначеним способом захисту відповідно до вимог ст. 5 КАС України, та визначенням третіх осіб згідно вимог ст.49 КАС України у відповідності до кількості сторін у справі;

- належних доказів на підтвердження пільг щодо сплати судового збору або оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101, код отримувача ЄДРПОУ (отримувача) 37988155, рахунок отримувача: UA4004632, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: судовий збір, (ПІБ чи назва установи, організації позивача) Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маковська