Справа № 380/9269/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9269/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048 м. Київ вул. Федора Ернста 3) про зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), у якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017 в сумі 6381,80 грн;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 по жовтень 2017 року включно в сумі 3357,17 грн.

Також просить стягнути на його користь усі понесені витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 проходить службу у поліції на посаді інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України. У період з 27.08.2015 по 31.12.2017 позивачу не виплачено доплату за роботу у нічний час, що, на думку позивача, є порушенням Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Крім цього, відповідач протиправно, на думку позивача, не виплатив також заборгованість по індексації грошового забезпечення, що зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.

Ухвалою від 30.10.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10660ел від 20.11.2020 електронною поштою та вх. № 65669 від 08.12.2020 засобами поштового зв`язку), у якому проти позову заперечив. По суті позовних вимог вказав, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата у розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Така доплата здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Вказав також, що підстав для стягнення заборгованості з доплати за службу в нічний час за період до 07.11.2015 немає, оскільки датою державної реєстрації Департаменту патрульної поліції є 07.11.2015, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Щодо стягнення на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу вважає, що заявлений представником позивача час у 2 год. на підготовку позовної заяви є нелогічним та непідтвердженим з огляду на зміст та нескладність виконання вказаного процесуального документа. Крім цього, згідно з випискою по рахунку адвоката платником є Первинна профспілкова організація працівників Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Львівської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України. Оскільки така профспілка не є стороною у справі, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Також звернув увагу, що відповідно до акта виконаних робіт від 01.09.2020 розмір таких витрат становить 3000,00 грн, а позовна заява підписана 20.10.2020. Просив залишити позовну заяву без задоволення.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - Управлінні патрульної поліції у Львівській області).

Представник позивача звернувся до Управлінні патрульної поліції у Львівській області із адвокатськими запитами про надання інформації щодо проходження служби у нічний час ОСОБА_1 та надання відомостей про грошове забезпечення позивача.

Листом за вих. № 291аз/41/12/03-2020 Управління патрульної поліції у Львівській області повідомило, що кількість нічних змін поліцейського ОСОБА_1 у 2015 році становила 31 нічну зміну (248 год.), у 2016 році - 72 (576 год.) та у 2017 році - 72 (584 год.).

У відповідь на адвокатський запит № 291аз від 15.05.2020 Управління патрульної поліції у Львівській області надало представнику позивача відомості про грошове забезпечення за період з листопада 2015 року по травень 2020 року.

З наданих відомостей позивачем встановлено, що за період його служби відповідачем не нараховувалися та не виплачувалися доплата в нічний час та індексація грошового забезпечення. Позивач вважає, що має право на доплату за службу в нічний час за період з 27.08.2015 по 31.12.2017 та на виплату індексації грошового забезпечення за період з червні 2016 року по жовтень 2017 року, тому звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №5 80-VIII; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 (далі - Постанова № 988) визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п. 5 Постанови № 988 встановлено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до ст. 94 Закону № 580-VIII, Постанови № 988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 260 від 06.04.2016, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно з п. 3 розділу І вказаного Порядку грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Відповідно до п. 11 Розділу II Порядку № 260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Як слідує із вищенаведених норм права, розрахунок доплати за службу в нічний час здійснюється наступним чином: «місячний посадовий оклад» поділити «на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні» помножити на «кількість годин служби в нічний час» помножити на «35 відсотків (відсотковий розмір доплати за службу в нічний час)».

Відповідач всупереч вимогам постанови № 988 та Порядку № 260 доплату ОСОБА_1 за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017 не здійснював.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, за період з 07.11.2015 по 31.12.2017 включно позивач відпрацював в Управлінні патрульної поліції у Львівській області 159 нічних змін:

- з 07.11.2015 по 31.12.2015 - 14 нічних змін (112 год.);

- з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 72 нічні зміни (576 год.);

- з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 73 нічні зміни (584 год.).

Згідно з долучених до матеріалів справи розрахункових листів за період перебування позивача на посаді останньому було нараховано та виплачено грошове забезпечення, яке складалося з посадового окладу, надбавки за спеціальне військове звання, надбавки за вислугу років та щомісячної премії. Інформація про доплату за службу в нічний час у розрахункових листах відсутня.

Як встановлено судом з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент патрульної поліції зареєстровано як юридичну особу 07.11.2015, відтак відповідач протиправно не нараховував та не виплачував позивачу доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017.

У контексті наведеного суд звертає увагу на те, що нарахування грошового забезпечення належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця. Оскільки доплата за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017 позивачу не нараховувалася, суд позбавлений можливості стягнути на користь позивача її суму.

Таким чином, визначення розміру доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем.

Отже, позовна вимога підлягає задоволення частково шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року в сумі 3357,17 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII від 03.07.1991 (далі - Закон № 1282-ХІІ) визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (у редакції до 01.01.2016 - у розмірі 101 відсотка).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (у редакції від 15.12.2015 - в розмірі 101 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»» № 491-IV від 06.02.2003.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. Посилання відповідача у відзиві на позов на відсутність фінансування для виплати індексації, суд вважає необґрунтованими, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом невиділення на такі цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015).

Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 28.02.2018 внесено зміни у вищевказаний пункт та викладено його в такій редакції: «Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік».

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Суд звертає увагу, що відповідно до вимог чинного законодавства України проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому, нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. У зазначеному Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 зазначено, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення).

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Держстату України у квітні 2016 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у 103 відсотка та складала 103,5 відсотка. Оскільки індекс споживчих цін за квітень 2016 року було опубліковано у травні 2016 року, то індексація грошового забезпечення повинна була б здійснюватися з червня 2016 року.

При цьому, суд зазначає, що нарахування відповідних сум індексації грошового забезпечення та встановлення місяця підвищення (базового місяця) відповідно до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-ХІІ та нарахування відповідних сум індексації грошового забезпечення належить до повноважень відповідача.

Як встановлено судом з матеріалів справи, за період перебування позивача на посаді останньому було нараховано та виплачено грошове забезпечення, яке складалося з посадового окладу, надбавки за спеціальне військове звання, надбавки за вислугу років та щомісячної премії. Інформація щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за оскаржуваний період у відомостях про його грошове забезпечення відсутня.

Суд звертає увагу на те, що нарахування індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця. Оскільки індексація грошового забезпечення за спірний період позивачу не нараховувалася, суд позбавлений можливості стягнути на користь позивача її суму.

Так, з аналізу норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення слідує, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.

Таким чином, визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем.

Отже, з огляду на встановлену під час розгляду справи протиправну бездіяльність відповідача з метою належного захисту прав позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що встановлені у ході судового розгляду справи свідчать про часткову обґрунтованість позовних вимог, відтак позов слід задовольнити частково.

Щодо стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1- 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч. 4 ст. 134 КАС України визначено: для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 (далі - клієнт та виконавець відповідно) 25.11.2019 укладено договір про надання правничої допомоги, згідно з п. 1.1 п. 1 якого виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Відповідно до п. 3.1 п. 3 вказаного Договору загальна вартість Договору складає суму вартості наданих виконавцем послуг, що наводить в акті виконаних робіт. Правнича допомога, передбачена предметом цього Договору, оплачується клієнтом виконавцю у розмірі 1000 грн за годину надання правової допомоги.

Підпунктом 3.3 п. 3 Договору визначено, що гонорар сплачується клієнтом в момент підписання акта виконаних робіт або протягом 10 календарних днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до акта виконаних робіт від 01.09.2020 адвокатом Шпариком Н.Я. (виконавець) в інтересах ОСОБА_1 (замовника) згідно з договором про надання правничої допомоги від 25.11.2020 в повному обсязі виконано зобов`язання: підготовка та подання адвокатського запиту - 1 год.; підготовка і подання позову до Департаменту патрульної поліції про стягнення заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час, заборгованості по індексації грошового забезпечення - 2 год.

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу до позовної заяви долучено копію виписки з особового рахунку, відповідно до якого 05.08.2020 ППО Львівського УПП ДПП ЛОО ПАП МВС сплачено 2000,00 грн із призначенням платежу: «За надання правничої допомоги згідно з договором про надання правничої допомоги від 25.11.2019 в інтересах члена профспілки ОСОБА_1 у справі про стягнення нічних та індексації».

Суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Із долучених представником позивача до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу судом встановлено, що оплата за договором про надання правничої допомоги від 25.11.2019 здійснена не ОСОБА_1 (позивачем у справі), а Первинною профспілковою організацією працівників Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Львівської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, яка не є учасником справи. Вказане суперечить положенням укладеного між сторонами у справі Договору та положенням ст. 134 КАС України. Крім цього, із змісту копії особового рахунку неможливо встановити одержувача грошових коштів. Також суд звертає увагу, що оплата здійснена 05.08.2020, тоді як акт виконаних робіт підписано 01.09.2020, що суперечить пп. 3.3 п. 3 Договору.

Отже, ураховуючи вимоги ст. 134 КАС України, суд дійшов висновку, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, а тому відсутні правові підстави для їх стягнення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Ураховуючи викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», такий стягненню не підлягає.

У зв`язку з перебуванням судді Качур Р.П. у щорічній основній відпустці у період з 28.12.2020 по 13.01.2021 включно справу розглянуто в перший робочий день судді - 14.01.2021.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048 м. Київ вул. Федора Ернста 3; код за ) про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.12.2017.

3. Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно.

4. У задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

5. В іншому судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур