Справа № 280/788/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 січня 2021 року Справа №280/788/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Лозицької І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву представника Запорізького окружного адміністративного суду про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Запорізького окружного адміністративного суду, відповідача-2: Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся представник Запорізького окружного адміністративного суду із заявою в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Запорізького окружного адміністративного суду, відповідача-2: Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить суд:

- відстрочити строком на один рік виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по адміністративній справі № 280/788/19 за позовом ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині виплати Запорізьким окружним адміністративним судом ОСОБА_1 недоплаченої (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року включно:

- надбавки за вислугу років у розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній у період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року, включно), з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, саме: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, доплати за науковий ступінь, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- заробітної плати за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказаний період включно, з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В обґрунтування своєї заяви представник Запорізького окружного адміністративного суду зазначив, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року у справі № 280/788/19, Запорізьким окружним адміністративним судом був здійснений перерахунок складових заробітної плати ОСОБА_1 з урахуванням різниці виплаченої суми за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року, що становить 216773,68 грн. З метою виплати означеної суми ОСОБА_1 , Запорізький окружний адміністративний суд звернувся до Державної судової адміністрації України щодо здійснення фінансування з єдиного рахунку Державного бюджету України. При цьому, ДСА України повідомила, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. Тобто виконання рішення у справі № 280/788/19 можливе лише шляхом безспірного списання визначеної судом суми коштів з зазначеної бюджетної програми Державною казначейською службою Укра їни. Водночас, з цією метою стягувач або виконавець можуть звернутись до суду із відповідною заявою про встановлення (зміну) способу або порядку виконання судового рішення шляхом списання означеної суми коштів Запорізьким окружним адміністративним судом з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», розпорядником якої є саме ДСА України, у порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників» від 03.08.2011 року № 845. Однак ОСОБА_1 таким правом не скористався.

Крім того, заявник зазначив, що у кошторисі Запорізького окружного адміністративного суду на 2020 рік не передбачено видатків на виконання судових рішень на користь суддів та працівників апаратів судів.

З огляду на викладене, Запорізький окружний адміністративний суд об`єктивно позбавлений можливості виконати належним чином рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року у справі № 280/788/19. Тому заявник просить суд відстрочити строком на один рік виконання означеного рішення частині виплати Запорізьким окружним адміністративним судом ОСОБА_1 недоплаченої суми (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року.

Ухвалою суду від 13.01.2021 року заява представника Запорізького окружного адміністративного суду про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі була призначена до розгляду в судовому засіданні.

Заперечуючи проти заяви про відстрочення виконання судового рішення, позивач надав до суду відзиви на заяву, які долучені до матеріалів справи. Позивач зазначив, що відповідачі у даній справі, а саме: Запорізький окружний адміністративний суд та ДСА України навмисно не виконують судове рішення, яке набрало чинності та є обов`язковим до виконання. Крім того, у відповідачів було достатньо часу для виконання судового рішення у добровільному порядку, а тому, з огляду на зволікання у його виконанні позивач звернувся до органу державної виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду у справі № 280/788/19. Також ОСОБА_1 посилається на те, що з моменту прийняття рішення суду від 10.06.2019 року минуло більше року, але Запорізьким окружним адміністративним судом жодних реальних дій щодо його виконання не прийнято, окрім листування щодо даного питання з ДСА України. Тому, позивач просить відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Заявник, позивач та представник ДСА України у судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

При цьому, представник заявника надав суду клопотання про розгляд заяви про відстрочення виконання рішення суду без його участі.

При цьому, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 378 КАС України, заява про відстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За викладених обставин, суд розглянув заяву представника Запорізького окружного адміністративного суду про відстрочення виконання рішення суду без участі сторін, за наявними у справі матеріалами у письмовому провадженні.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи заявника, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви та виходить з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.06.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено рішення, яким було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Запорізького окружного адміністративного суду, відповідача-2: Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправними дії Запорізького окружного адміністративного суду в частині визначення розміру надбавки ОСОБА_1 за вислугу років у період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року включн,о у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас; визнано протиправною бездіяльність Запорізького окружного адміністративного суду, що полягала у непроведенні нарахування та виплати надбавки ОСОБА_1 за вислугу років до заробітної плати за період у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній у період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року, включно) у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку; зобов`язано Запорізький окружний адміністративний суд перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року включно, надбавку за вислугу років у розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній у період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року, включно), з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, саме: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, доплати за науковий ступінь, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; зобов`язано Запорізький окружний адміністративний суд перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року включно, заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказаний період включно, з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити фінансування Запорізькому окружному адміністративному суду з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_1 заробітної плати, виходячи з розрахунку надбавки за вислугу років ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній у період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року, включно), з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: з урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, доплати за науковий ступінь, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу з урахуванням компенсації, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року, включно.

Запорізьким окружним адміністративним судом та Державною судовою адміністрацією України були подані апеляційні скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 р. в справі № 280/788/19.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 р. в справі № 280/788/19 залишено без змін.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачі оскаржили його в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.09.2020 року у справі № 280/788/19 касаційну скаргу Запорізького окружного адміністративного суду та Державної судової адміністрації України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 року залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 року - без змін.

Таким чином, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року набрало законної сили 07.10.2019 року.

Виконавчий лист у даній справі був виданий 10.11.2020 року.

Заявник посилається на те, що Запорізьким окружним адміністративним судом у добровільному порядку був здійснений перерахунок складових заробітної плати ОСОБА_1 з урахуванням різниці виплаченої суми за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року та загальна сума, на яку Державній судовій адміністрації України необхідно здійснити фінансування Запорізькому окружному адміністративному суду, становить 216 773,68 грн.

24.12.2019 року заявник направив на адресу Державної судової адміністрації України лист щодо здійснення фінансування Запорізькому окружному адміністративному суду з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_1 заробітної плати.

Листом від 30.01.2020 року за вих.№ 11-2219/20 Державна судова адміністрація України повідомила про те, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, зокрема, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року у справі № 280/788/19, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період, а саме, відповідні судові рішення можливо виконати лише шляхом безспірного списання визначеної судом суми коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» Державною казначейською службою України. Крім того, рекомендовано стягувачу чи виконавцю звернутись до суду із відповідною заявою про встановлення (зміну) способу та порядку виконання судового рішення шляхом списання визначеної Запорізьким окружним адміністративним судом суми коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, у порядку, передбаченому Законом України від 05.06.2012 року № 4901-УІ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників».

З урахуванням рекомендацій, наданих ДСА України у означеному листі, Запорізький окружний адміністративний суд направив ОСОБА_1 відповідний лист № 07-08/5967/20 від 03.02.2020 року.

Як зазначає заявник, ОСОБА_1 не скористався наданими йому рекомендаціями.

Крім того, заявник посилається на те, що відповідно до паспорту бюджетної програми на 2020 рік КПКВК ДБ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 07.02.2020 року № 58 «Про затвердження паспортів бюджетних програм на 2020 рік, напрямами використання бюджетних коштів у 2020 році є:

1) оплата рішень судів, винесених на користь суддів та працівників апаратів судів - 2 950 000, грн.

2) витрати на проведення виконавчих дій та сплату штрафів - 50 000,00 грн.

При цьому, кошторисом Запорізького окружного адміністративного суду на 2020 рік не передбачено видатків на виконання рішення судів на користь суддів та працівників апаратів судів.

Крім того, зі змісту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року у даній справі вбачається, що сума недоплаченої ОСОБА_1 заробітної плати має бути здійснена за рахунок фінансування Державною судовою адміністрацією України Запорізького окружного адміністративного суду з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів. Однак, вчинення відповідних дій можливе виключно у рамках реалізації бюджетної програми на 2020 рік КПКВК ДБ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Також заявник зазначив, що позивачем розпочато примусове виконання даного судового рішення, оскільки, на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшли матеріали виконавчого провадження ВП № 63839119 від державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А., а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2020 року, постанова про стягнення виконавчого збору від 07.12.2020 року та постанова про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.12.2020 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Приписами частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Наведені норми вказують, що будь-яке рішення суду підлягає виконанню. Водночас, відстрочення або розстрочення його виконання дозволяється лише у випадках визначених законом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах "Іммобільяре Саффі проти Італії", "Горнсбі проти Греції", "Жовнер проти України", "Бурдов проти Росії", "Ясіун`єне проти Литви", "Руйану проти Румунії" наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення регулюється статтею 378 КАС України.

Зокрема, частиною 1 вказаної статті передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, зокрема, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до частини 3, 4 статті 378 КАС України передбачено, що підставою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З огляду на викладене вбачається, що задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання судового рішення.

Разом з тим, перелік підстав, що ускладнюють виконання судового рішення та є підставою для відстрочення його виконання не є вичерпними. Підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, тому, ці обставини повинні бути доведеними заявником.

Водночас, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто, такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну.

При цьому, суд зауважує, що стаття 378 КАС України не містить визначення поняття "відстрочення". Приписами даної статті наведені лише підстави для його застосування.

На підтвердження факту існування таких обставин заявник повинен подати суду належні та допустимі докази відповідно до вимог статей 73 і 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Такими доказами відповідно статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у заяві про відстрочення виконання судового рішення заявником зазначено, що ним було здійснено перерахунок складових заробітної плати ОСОБА_1 з урахуванням різниці виплаченої суми за період з 22.05.2008 року по 31.12.2011 року, що становить 216773,68 грн., але у зв`язку з відсутністю фінансування з єдиного рахунку Державного бюджету України, головним розпорядником якого є ДСА України, своєчасне виконання судового рішення у справі № 280/788/19 є неможливим. Крім того, заявником зазначено, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Так, Загальною Декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п. 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення.

Відповідно до п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

При цьому, у відповідності до п.26 наведеного вище рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, невиконання відповідачами судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у них відповідних бюджетних призначень в розумінні ч.3 ст.378 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для відстрочення його виконання.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відстрочення виконання судового рішення є правом суду, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду в даній адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Запорізького окружного адміністративного суду про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Запорізького окружного адміністративного суду, відповідача-2: Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 18.01.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька