Справа № 160/8645/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2020 року Справа № 160/8645/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області, третя особа Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
28.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
11.09.2020 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважав правомірним донарахування грошових зобов`язань позивачу. Зазначив, що позивачем було невірно здійснено розрахунок орендної плати, а саме: з урахуванням розміру коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, не у відповідності до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489. В свою чергу, відповідачем законно застосовано оновлені дані з відділу у м. Дніпро ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області від 12.06.2017 року №8-4-0.38-547/107-17. Стосовно штрафних санкцій відповідач у відзиві вказав на порушення позивачем строків сплати узгодженого грошового зобов`язання, у зв`язку із чим, вважає правомірними дії податкового органу з визначення штрафних санкцій.
21.09.2020 року ОСОБА_1 було надано відповідь на відзив, в якій вказано на протиправність врахування відповідачем нормативно-грошової оцінки, зазначеної у листі відділу у м. Дніпро ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області від 12.06.2017 року №8-4-0.38-547/107-17, оскільки в листі міститься інформація про майбутній очікуваний розмір нормативно-грошової оцінки у 2017 році, та не вказано про встановлення такого розміру на 2018 рік. При цьому, позивачем надано витяг з технічної документації від 25.08.2020 року №2164/0/197-20, згідно якого розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки складає 23 032 181,86 грн., а не 38 387 031,57 грн., тобто суму, яку було взято за базу для нарахування податку на землю позивачу у 2018 році.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дніпровську міську раду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання Дніпровської міської ради про розгляд справи в загальному провадженні.
27.11.2020 року Дніпровською міською радою було надано письмові пояснення по справі, в яких третя особа не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 та просить відмовити у їх задоволенні з підстав, аналогічних наведеним відповідачем, із посиланням на положення Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489, відповідно до примітки 1 додатку 1 якого зазначено, що станом на 2017 рік для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки застосовується із значенням 2,0.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (п.п. 271.1.1 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Також положеннями вищевказаного пункту передбачено право платника податку звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельної ділянки для проведення звірки даних, зокрема, щодо розміру ставки податку та нарахованої суми податку.
Пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Розмір та умови внесення орендної плати відповідно до пункту 288.4 тієї самої статті встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Податковий кодекс України у пункті 288.5 статті 288 визначає тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю. За цим виключенням, питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.
Інші елементи механізму справляння орендної плати за землю - податковий період, порядок обчислення орендної плати, строку сплати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлюються статтями 285-287 цього кодексу.
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства (п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України).
Згідно статті 20 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року
№ 1378-IV, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст. 23 Закону України «Про оцінку земель»).
Окрім того, статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року
№ 161-XIV визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до п. 2.3 Договору оренди від 28.11.2006 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору становить 3 642 100, 73 грн.
Пунктами 4.1 - 4.3 Договору оренди землі від 28.11.2006 року визначено, що річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), з урахуванням п. 2.1 цього договору, у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3.
Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України.
Орендар повинен щорічно, протягом першого кварталу, надавати до комітету земельних відносин Дніпропетровської міської ради копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Вищезазначену земельну ділянку з дати реєстрації в якості фізичної особи-підприємця, ОСОБА_1 використовував у підприємницькій діяльності.
Дані із вказаного витягу від 21.03.2016 року й були використані позивачем під час обрахування зобов`язання з орендної плати за 2017 та 2018 рік, враховуючи розмір орендної плати - 3 відсотки нормативної грошової оцінки.
Так, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489 затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який застосовується з 01.01.2017 року (далі - Порядок).
Згідно примітки 1 та 2 додатку 1 Порядку для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.
У разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.
Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Порядку передбачено, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Як було встановлено судом під час судового розгляду, п.п. 4.2, 4.3. Договору оренди від 28.11.2006 року зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України. При цьому, суд зазначає, що на позивача покладено обов`язок протягом першого кварталу кожного року подавати до комітету земельних відносин Дніпропетровської міської ради копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Зважаючи на зазначене, саме на користувача земельної ділянки Договором оренди від 28.11.2006 року покладено обов`язок щороку отримувати відомості з Державного земельного кадастру щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки станом на кожний поточний рік. Відповідно, у разі отримання відомостей нормативної грошової оцінки земельної ділянки на 2017, та 2018 роки, позивачем мали бути скореговані обрахунки земельного податку за вказані періоди.
Щодо наданого позивачем до матеріалів справи витягу з технічної документації від 25.08.2020 року №2164/0/197-20, згідно якого розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки складає 23 032 181, 86 грн., суд зазначає, що такий витяг сформовано у 2020 році, в ньому містяться відомості про коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки 1,2, з огляду на що, нормативно-грошову оцінку за 2020 рік визначено з урахуванням внесених відомостей. Водночас, позивачем до матеріалів справи не надано витягів або довідок з Державного земельного кадастру щодо нормативної грошової оцінки станом на 2017 рік та 2018 рік.
Натомість, при проведенні камеральної перевірки контролюючим органом було використано офіційні дані щодо нормативної грошової оцінки, надані Відділом у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у вигляді листа від 12.06.2017 року №8-4-0.38-547/107-17, у порядку, передбаченому п. 286.1 статті 286 Податкового кодексу України. Також розрахунок було проведено відповідачем з урахуванням ставки орендної плати, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої в користування. Такі ставки були встановлені Рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №13/27, що набрало чинності 01.01.2018 року.
Згідно до ч. 1ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вважає, що відповідачем надано достатні докази, які свідчать про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, обґрунтовано та правомірно. У той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
При цьому, суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).
На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.
У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області, третя особа Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.В. Кальник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя В.В.Кальник

27.11.2020

Рішення не набрало законної сили 27 листопада 2020 р.

Суддя В.В. Кальник