Справа № 380/11526/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

за участю : представника позивача Шемеляка М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 в якому просить :

1) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича про відкриття виконавчого провадження ВП №61363368 від 24.02.2020;

2) визнати протиправну та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича про стягнення з боржника основної винагороди ВП №61363368 від 24.02.2020;

3) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №61363368 від 24.02.2020;

4) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича про арешт коштів боржника №61363368 від 24.02.2020.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що не має жодного відношення до виконавчого напису №5571 від 12.07.2019 та договору позики, на підставі якого вчинений виконавчий напис, оскільки дані документи складені невідомими особами з метою неправомірного заволодіння її коштами, які знаходяться на банківських рахунках у АТ КБ "Приватбанк". Також позивач зазначає, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття до виконання виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження, оскільки відповідачем прийнято до виконання виконавчий документ не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 вжито заходи забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №380/11526/20 зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису вчиненого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 12 липня 2019 року, який зареєстрований в реєстрі за №5571 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сум: 1) заборгованості в розмірі 1 500 000 грн за договором позики, посвідченим 01.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 за реєстром №3984; 2) витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 25 000,00 грн, у виконавчому провадженні №61363368, відкритому постановою від 24.02.2020 приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись при цьому на те, що наданий до примусового виконання виконавчий напис цілком відповідає вимогам до виконавчого документа, що ставляться Законом України "Про виконавче провадження", внаслідок чого підстав для повернення виконавчого документа стягувачу або відмови у відкритті виконавчого провадження не було.

Представником позивача подано відповідь на відзив.

Третя особа 1 - ОСОБА_2 із заявами / клопотаннями до суду не звертався.

Третя особа 2 - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 надала до матеріалів справи письмові пояснення в яких підтвердила доводи позивача про те, що виконавчий напис, який став підставою для відкриття спірного виконавчого провадження нею не видавався.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи заяви по суті спору та письмові докази, врахував пояснення представників сторін, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

24 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Геннадієм Вікторовичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61363368 з метою примусового виконання виконавчого напису №5571, виданого 12.07.2019 нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - на підставі Договору позики посвідченого 01.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 за реєстром № 3984 на користь Позикодавця - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 суму заборгованості у розмірі 1 500 000,00 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок, а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису: - 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису; - усього 1 525 000,00 (один мільйон п`ятсот двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Боржник: ОСОБА_1 .

В подальшому, як свідчать матеріали справи приватним виконавцем прийнято постанови: про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61363368 від 24.02.2020; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 61363368 від 24.02.2020; про арешт коштів боржника ВП №61363368 від 24.02.2020.

Однак, як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 фактично не має жодного відношення до виконавчого напису №5571 від 12.07.2019 та договору позики, на підставі якого вчинений виконавчий напис, оскільки дані документи складені невідомими позивачу особами з метою неправомірного заволодіння коштами позивача, які знаходяться на банківських рахунках останньої у АТ КБ "Приватбанк"

Позивач, вважаючи постанови протиправними, звернулася до суду з цим позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку постанові, що оскаржується, суд зважає на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02.06.2016 року визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до частини 4 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, в тому числі, виконавчих написів нотаріусів.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку про те, що примусовому виконанню підлягають лише офіційні документи, які в даному випадку мали бути складені і посвідчені третьої особою 2 - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3.

У відповідності до частини 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються, серед іншого: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Проаналізований судом наявний в матеріалах справи виконавчий напис у вигляді засвідченої копії за формою повністю відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", які ставляться до виконавчого документа.

Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку про те, що оскільки виконавчий напис повністю відповідає вимогам, які ставляться законом до виконавчого документа, у відповідача не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону.

Одночасно, Законом на приватного виконавця не покладено обов`язку встановлювати достовірність інформації, що наведена у виконавчому документі.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний Лист приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 від 16.11.2020 долучений представником позивача до позовної заяви, в якому повідомляє, що 01 грудня 2017 року нею не посвідчувався Договір позики грошових коштів за №3984, виконавчий напис №5571 від 12.07.2019 про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ніколи не вчинявся.

До того ж, безпосередньо від приватного нотаріуса ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких остання підтверджує, що 01 грудня 2017 року нею не посвідчувався Договір позики грошових коштів за №3984, виконавчий напис №5571 від 12.07.2019 про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ніколи не вчинявся.

Також зазначила, що нею була надіслана заява до Харківської обласної прокуратури Харківської області про вчинення злочину ( вих. №323/01-16 від 16.11.2020) щодо підробки документів (договір позики грошових коштів та виконавчий напис нотаріуса), підробки підпису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 , а також виготовлення підробленої печатки приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 . На підставі вказаної заяви внесено інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення з приводу даних обставин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На переконання суду, вказані обставини свідчать на користь того, що виконавчий напис на підставі якого відкрито спірне виконавче провадження не є офіційним документом, як наслідок, не може створювати жодних юридичних наслідків, які пов`язані з його видачою.

За таких обставин, оскільки виконавче провадження відкрито на підставі документа, що не має юридичної сили, то постанову про відкриття виконавчого провадження, а також інші постанови, що прийняті відповідачем в межах даного виконавчого провадження не можна вважати правомірними.

До того ж, приходячи до переконання про неправомірність постанови про відкриття виконавчого провадженні і, як наслідок, інших оскаржуваних постанов, суд приймає до уваги наступне.

Згідно частини першої статті 27 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

За правилами частин першої та другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятись ним на всій території України.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, серед іншого, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (частина друга статті 24 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, з 04.12.2007 по 15.08.2017 позивач проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_3 , а з 15.08.2017 по теперішній час зареєстрована та проживає в АДРЕСА_4 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 виданим Дрогобицьким МВ ГУМВС України у Львівській області 04.12.2007).

Однак, маючи три дні для вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання відповідач на власний розсуд не перевірив місця проживання, перебування позивача. Одночасно відповідачем не надано доказів того, що робота боржника або її майно знаходяться в м. Харків, внаслідок чого виконавче провадження щодо позивача відкрито не за місцем проживання, перебування фізичної особи-боржника, а в іншому виконавчому окрузі - місті Харкові.

В той же час, як зазначає позивач, відповідно до довідки АТ КБ "Приватбанк" від 27.11.2020 на чотирьох банківських рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 перебувають кошти в сумі 2 070 558,70 грн.

Платіжною вимогою №61363368/12 від 22.07.2020, що складена приватним виконавцем Родіним Г.В., яка адресована АТ КБ "Приватбанк", вимагається стягнути з ОСОБА_1 1 678 969,00 грн в рамках виконавчого провадження №61363368.

На виконання постанови про арешт коштів від 24.02.2020 були арештовані грошові кошти Позивача, які знаходяться на рахунку, відкритому в ПАТ "Приватбанк" в сумі 1 678 969,00 грн.

Відомості про Позивача були внесені до Єдиного реєстру боржників (https://erb.minjust.gov.ua/#/search-debtors).

Отже, оскільки спірні акти індивідуальної дії безпосередньо впливають на майнові права позивача, з метою захисту таких прав суд вважає за необхідне скасувати спірні постанови.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 61363368 від 24.02.2020.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61363368 від 24.02.2020.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №61363368 від 24.02.2020.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича про арешт коштів боржника ВП № 61363368 від 24.02.2020.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича (61003, м. Харків, вул. Кооперативна, 22/112) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1002 (одна тисяча дві гривні).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його складання. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.