Справа № 600/1867/20-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1867/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Академії Державної пенітенціарної служби України до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В:

Академія Державної пенітенціарної служби України (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) на користь Академії Державної пенітенціарної служби України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 100518,14 грн;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби України понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що під час навчання в Академії Державної пенітенціарної служби України відповідач перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою витрачено коштів, пов`язаних з утриманням відповідача у сумі 100518,14 грн. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відтак дану заборгованість позивач просив стягнути в судовому порядку.

Ухвалою суду від 06.11.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

17.11.2020 р. представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання, призначене на 03.12.2020 р. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зокрема, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що 11.11.2020 р. відповідач особисто отримав копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження (а.с. 34).

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 2 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. ст. 44, 194 та 205 КАС України, суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача без поважних причин належним чином повідомленого про дату, час і місце засідання, а також подання позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, не є перешкодою для розгляду даної справи по суті у порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини, на які посилається позивач в обґрунтування свої вимог, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 19.12.2014 р. Вижницьким РВ УДМСУ в Чернівецькій області) зареєстрований за місцем проживання по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією управлінням Державної міграційної служби України в Чернівецькій області, надану на запит про доступ до персональних даних (а.с. 29).

01.05.2018 р. між позивачем з однієї сторони, Центрально-західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з другої сторони та відповідачем з третьої сторони, укладено контракт №204 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України (а.с. 13 - 14).

Відповідно до умов вказаного контракту, відповідач, в тому числі зобов`язувався, зокрема, у разі звільнення зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання у вищому навчальному закладі відшкодовувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані із його утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

Наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України від 08.08.2016 р. № 289, ОСОБА_1 зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за державним замовленням згідно з додатком (а.с. 11 - 12).

Наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України від 19.06.2020 р. № 93/С, відповідачу присвоєно ступінь вищої освіти бакалавр з галузі знань 08 Право за спеціальністю 081 Право та виключено ОСОБА_1 зі списку особового складу Академії державної пенітенціарної служби України, знято з речового, котлового та грошового забезпечення (а.с. 15).

Як зазначено у позові, після здобуття вищої освіти, відповідно до умов контракту, відповідач був направлений для подальшого проходження служби до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор.

З матеріалів справи видно, що наказом в.о. начальника Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор № 46/ОС-20 від 19.06.2020 р. відповідача, випускника Академії Державної пенітенціарної служби України, призначено з 20.06.2020 р. на посаду інспектора пожежної профілактики відділу режиму і охорони державної установи Чернівецький слідчий ізолятор (а.с. 16).

25.08.2020 відповідач звернувся з рапортом на ім`я начальника Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про звільнення з Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор за власним бажанням. У рапорті відповідач, серед іншого, зазначив, що про необхідність відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в Академії державної пенітенціарної служби України йому відомо (а.с.17).

Наказом начальника Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор № 71/ОС-20 від 07.09.2020 р. звільнено відповідача зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію (за власним бажанням) з 08.09.2020 р. (а.с. 18).

З вказаним наказом відповідач ознайомився 07.09.2020 р., що підтверджується його особистим підписом (а.с. 20).

Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 № 129 від 15.06.2020 р., загальна сума визначених до відшкодування витрат за період навчання з 15.08.2016 р. по 19.06.2020 р. становить 100518,14 грн, в т.ч.: грошове забезпечення з нарахуваннями - 41081,43 грн; продовольче забезпечення - 32704,57 грн; речове забезпечення - 6136,69 грн; медичне забезпечення - 2440,57 грн; оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії - 18154,88 грн (а.с. 21).

Матеріалами справи підтверджується, що 08.09.2020 р. відповідач був ознайомлений з тим, що він зобов`язаний відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі за весь час фактичного навчання, а також з довідкою-розрахунком, про що свідчить його підпис (а.с. 19, 20, 21).

У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував заборгованість, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Частиною 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 74 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 (далі - Порядок № 964).

Відповідно до п.3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

За приписами п.4 Порядку № 964 передбачено, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання п.3 Порядку № 964, спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.07.2007 р. за № 863/14130), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (далі - Порядок).

Відповідно до п.2.3 цього Порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.

У відповідності до п. 2 та п. 2 Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 р. Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Згідно довідки-розрахунку витрат від 15.06.2020 р. № 129, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_2 . В Академії Державній пенітенціарної служби, витрати на утримання відповідача становлять 100518,14 грн та складаються з витрат на: грошове забезпечення з нарахуваннями 41081,43 грн; продовольче забезпечення 32704,57 грн; медичне забезпечення 2440,57 грн; речове забезпечення 6136,69 грн; забезпечення енергоносіями та комунальними послугами 18 154,88 грн (а.с. 21).

Матеріалами справи підтверджується, що 08.09.2020 р. відповідач ознайомлений з сумою відшкодування за навчання в Академії Державної пенітенціарної служби, яка зазначена у довідці розрахунку від 15.06.2020 р. № 129, про що свідчить особистий підпис відповідача.

Крім того, в матеріалах справи міститься повідомлення, в яких відповідач стверджував про обізнаність та обов`язок відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі за весь час навчання (а.с. 19, 20).

Таким чином, відповідач самостійно визнав свій обов`язок щодо відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Академії Державної пенітенціарної служби.

Відповідно до п. 7 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем не відшкодовано витрати держави, пов`язані з утриманням його в навчальному закладі, у зв`язку з звільненням зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання, заборгованість на суму 100518,14 грн не сплачена, доказів сплати до суду не надано.

Разом з тим, відповідно до контракту від 01.05.2018 р., відповідач, в тому числі зобов`язувався, зокрема, у разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу відшкодовувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані із його утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати держави пов`язані з утриманням його в вищому навчальному закладі у разі звільнення зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання у сумі 100518,14 грн.

Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 100518,14 грн. - витрати, пов`язані з його утриманням як курсанта у Академії Державної пенітенціарної служби України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним вказаної суми в добровільному порядку.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З матеріалів справи видно, що звертаючись до суду з вказаним позовом відповідач сплатив судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Відтак, враховуючи відсутність витрат у суб`єкта владних повноважень із залученням свідків та проведенням експертиз, суд приходить до висновку, що судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72 77, 90, 139, 241, 246, 250, 251 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 100518,14 грн.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач Академія Державної пенітенціарної служби України (вул. Гонча, 34, м. Чернігів, );

відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 19.12.2014 р. Вижницьким РВ УДМС України в Чернівецькій області).

Суддя В.К. Левицький