Справа № 540/4199/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4199/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 31.03.2020 ,

встановив:

22.12.2020 ОСОБА_1 (далі - позивача) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області (третя особа), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по виконавчому провадженню № 59475037 про закінчення виконавчого провадження від 31.03.2020, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванченко Мариною Вадимівною.

Ухвалою від 28.12.2020 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено судове засідання на 04.01.2021 року о 14:00 год.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі №540/608/19 від 24.04.2019 року судом було видано виконавчий лист №540/608/19 від 29.05.2019 року про зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з розрахунку 90 % грошового забезпечення, вказаного в довідках УМВС України в Херсонській області від 19.10.2017 № 19/Г-5 та від 24.03.2018 № 19/2784, починаючи з 01.01.2016. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП№59475037. 24.07.2019 боржник подав до відповідача заяву про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначив, що частину перерахованої пенсії в розмірі 10516,50 грн. вже сплачено позивачу, а решту 75953,97 грн. буде сплачено після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України. 31.03.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванченко Мариною Вадимівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Позивач звертає увагу, що більша частина перерахованої за рішенням суду пенсії так і не була йому сплачена, а тому рішення суду є невиконаним. Враховуючи відсутність виконання рішення суду ГУ ПФУ в Херсонській області, відповідач не мав правових підстав для закінчення виконавчого провадження.

31.12.2020 відповідач подав до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних підстав, оскільки Головне управління ПФУ не мало фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення в цій частині, а тому до боржника не застосовувався штраф. Стосовно закінчення виконавчого провадження відповідач повідомив, що 17.10.2019 на адресу боржника направлено вимогу щодо виконання рішення суду та надання копії реєстру, який підтверджує внесення рішення у реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. 29.10.2019 на адресу відповідача надійшла відповідь на вимогу, яка стала підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Третя особа про свою правову позицію суд не повідомила, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Розгляд справи був відкладений на 11.01.2021 на 15 год 00 хвил.

Справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у зв`язку з поданнями представниками сторін заяв про розгляд справи без їх присутності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24 квітня 2019 року Херсонським окружним адміністративним судом винесено рішення в справі №540/608/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, яким позовні вимоги задоволено та, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з розрахунку 90 % грошового забезпечення, вказаного в довідках УМВС України в Херсонській області від 19.10.2017 року № 19/Г-5 та від 24.03.2018 року № 19/2784, починаючи з 01.01.2016 року.

28 травня 2019 року судом видано виконавчий лист №445 в справі №540/608/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з розрахунку 90 % грошового забезпечення, вказаного в довідках УМВС України в Херсонській області від 19.10.2017 року № 19/Г-5 та від 24.03.2018 року № 19/2784, починаючи з 01.01.2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили надати суду звіт про його виконання.

26 червня 2019 року позивач подав до відповідача заяву про відкриття виконавчого провадження, яка отримана останнім 05 липня 2019 року вхідний №6079.

08 липня 2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№59475037, яку направлено на адреси стягувача та боржника.

12 липня 2019 року постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником.

23 липня 2019 року боржник подав до відповідача заяву про закінчення виконавчого провадження №10140/08. В заяві було зазначено, що ГУ ПФУ в Херсонській області на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 90% від грошового забезпечення за відповідною посадою, розмір якого з 01.01.2016 розмір якого складає 10516,50 грн. Різницю пенсії по перерахунку загальною сумою 2345,37 грн. за період з 24.05.2019 року по 30.06.2019 року виплачено у липні 2019 року. Виплату іншої частини перерахованого розміру пенсії в сумі 75953,97 грн. буде забезпечено після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів головному управлінню. Боржник, з посиланням на норми бюджетного кодексу України та постанови КМ України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» №649 від 22.08.2018 року, просив закінчити виконавче провадження у зв`язку з його фактичним виконанням.

17 жовтня 2019 року відповідач направив на адресу боржника вимогу виконавця №18277/5, в якій вимагав надати інформацію про виконання судового рішення та надати копію реєстру, який підтверджує внесення рішення у реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

25 жовтня 2019 року боржник направив на адресу відповідача лист «Про надання інформації», в якому повторно процитував свою заяву від 23 липня 2019 року та надав витяг з реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що направлено до Пенсійного фонду України за №792/03-01 від 21.01.2019 року.

31 березня 2020 року відповідач виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№59475037, згідно якої встановлено, що рішення суду фактично виконано.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернулася до суду.

Надаючи оцінку правомірності спірних правовідносин, суд враховує наступні положення законодавства.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідач вважає, що надання витягу з реєстру, який підтверджує внесення рішення у реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою є аналогічним виконанню судового рішення.

Судом встановлено, що єдиною підставою для закінчення виконавчого провадження є дії боржника, передбачені постановою КМ України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» №649 від 22.08.2018.

Стосовно постанови КМ України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» №649 від 22.08.2018 суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відтак, виконання рішення суду є безумовним конституційним обов`язком будь-якого органу влади.

Що ж стосується Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, слід зазначити, що враховуючи конституційний принцип поділу влади та обов`язковості судових рішень, вказана постанова КМ України не створює будь-яких правових наслідків для цілей її виконання в аспекті зміни порядку виконання рішення суду та жоден орган влади не має повноважень змінювати порядок виконання рішення суду, встановлювати інший порядок його виконання інакше, ніж передбачено судом, а тим більше - переглядати.

Суд також звертає увагу, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 у справі № 640/5248/19, зміненого постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020, визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, пунктом 1 якої було затверджено порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що додається, та п. 2 якої установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Слід додати, що згідно рекомендаціям, зауваженням, та висловленим занепокоєнням Європейського суду з прав людини, які наголошувались у відповідних рішеннях ЄСПЛ, зокрема у пункті 54 Рішення Європейського суду з прав людини, справа "Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04), саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до вимог Конвенції про що навіть 6 березня 2008 року згідно з пунктом 2 статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Комітет міністрів розглянув заходи, запроваджені Урядом України для забезпечення виконання рішень Суду у справах, в яких порушується питання тривалого невиконання остаточних рішень національних судів. Комітет міністрів ухвалив тимчасову резолюцію (СМ/Ке80ІІ(2008)1), у відповідних положеннях якої зазначено: "Комітет міністрів висловлює особливу занепокоєність у зв`язку з тим, що, незважаючи на цілий ряд законодавчих та інших важливих ініціатив, до яких неодноразово приверталася увага Комітету міністрів, поки що досить мало зроблено для того, щоб подолати існуючу структурну проблему невиконання рішень національних судів; рекомендує органам влади: 1. забезпечити ефективну реалізацію на практиці положень про відповідальність посадових осіб за невиконання рішень. 2. призначити відшкодування за шкоду, спричинену затримками у виконанні рішень національних судів, безпосередньо на підставі положень Конвенції та практики Європейського суду, як це передбачено Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", зазначив, що "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України", пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України", тощо).

У даному випадку суд констатує фактичну відмову ГУ ПФУ від виконання рішення суду, відверте ігнорування рішення суду та його тривале невиконання всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, що, крім іншого, підриває авторитет судової влади, у т.ч. в частині обов`язковості виконання судових рішень, що вже неодноразово ставало предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Суд вважає, що будь-які пояснення щодо невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, у т.ч. з посиланням на постанову КМ України, якою останній по суті перебирає на себе функції судової влади, інші надумані причини, не можуть бути виправданням невиконання рішення суду та бути свідченням наявності поважних причин його невиконання, тим більше - у сфері гарантованого Конституцією Україні соціального захисту (ст. 46), якою, крім іншого, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнані в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3). За таких обставин, відповідач без жодних правових підстав та всупереч приписів Закону України «Про виконавче провадження» закінчив виконавче провадження без фактичного виконання судового рішення, що є безспірним, оскільки у боржника перед стягувачем залишилась заборгованість по пенсії за судовим рішенням в розмірі 75953,97 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№59475037 від 31.03.2020, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванченко М.В..

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 4331529, 73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 42/14) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення підписано 15.01.2021.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 105000000