Справа № 274/5680/20
Суддя: Вдовиченко Т. М.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 274/5680/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

12.01.2021 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В с т а н о в и в :

Адвокат Вітів В.А., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено. Однак при ухваленні рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі, а саме витрат на професійну правничу допомогу та на оплату судового збору, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з даною заявою та просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1050 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 438,78 грн.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено. Скасовано постанову серії ЕАМ № 2968926 від 12.08.2020, винесену поліцейським роти №1 батальйону №1 УПП в Житомирській області сержантом поліції Бульченко О.С. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАп та накладення штрафу в розмірі 340 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи у вищевказаному рішенні судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами 1-7 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат позивачем на отримання професійної правничої допомоги представником позивача було надано орієнтовний розрахунок судових витрат від 22.08.2020 року та ордер серії ВО №1007165 від 15.08.2020 року, але не було надано договір про надання правничої допомоги та документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Копію договору б/н про надання правової допомоги від 07.08.2020 р.; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 26.11.2020 року надано суду лише 22.12.2020 року разом з клопотанням про винесення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що подане клопотання та долучені до справи докази витрат на правничу допомогу не містять документів, які б свідчили про оплату гонорару (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Враховуючи те, що позивачем та його представником не надано до суду документального підтвердження сплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача в частині стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги.

В матеріалах справи міститься квитанція про сплату судового збору №67934 від 02.10.2020 року в розмірі 430,00 грн.

Разом з тим, ухвалою суду від 04.09.2020 року про залишення позовної заяви без руху визначено до сплати судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України "Про судовий збір", який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працезданих осіб та складає 420,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при прийнятті рішення та дослідженні матеріалів справи судом не вирішено питання про судові витрати, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Управління Патрульної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений останнім під час розгляду справи у суді в розмірі 420 грн. 40 коп.

Роз`яснити, що в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи в розмірі переплаченої суми. Комісія за розрахунково-касове обслуговування не відноситься до судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.252 ЦПК України,суд,-

В и р і ш и в :

Заяву представника позивача Вітіва Віталія Антоновича про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнуваньУправління Патрульної поліції в Житомирській області.

В частині вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області, у десятиденнний строк з дня його винесення.

Суддя Т.М.Вдовиченко