Справа № 640/2459/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2459/20 Суддя першої інстанції: Балась Т.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Черпіцької Л.Т.,

при секретарі - Василенко Ю.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національного авіаційного університету України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Національного авіаційного університету України про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Національного авіаційного університету України про застосування заходів реагування, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.08.2020 року, просив:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень 1-го, 2-го, 3-го поверхів навчального корпусу № 8 Національного авіаційного університету, , який розташований за адресою: просп. Любомира Гузара, 1 у Солом`янському районі м. Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити;

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Національний авіаційний університет звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві у задоволені позову та застосуванні заходів реагування.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

24 грудня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 50484, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача, вважає її необґрунтованою та безпідставною, наголошує, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що зафіксовані в акті перевірки на час розгляду справи відповідачем не усунуті та не спростовані.

В силу приписів ч.2 ст.. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ч.1 ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, відповідачем не усунуто в повній мірі вимоги припису Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, а тому застосування заходів реагування в межах даних правовідносин є обґрунтованим.

Колегія суддів, з урахуванням ст.. 308 КАС України та враховуючи вимоги апеляційної скарги, вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо необхідності застосування заходів реагування, проте зазначає, що судом першої інстанції не враховано заяву позивачу про уточнення позовних вимог, у зв`язку з чим резолютивна частина рішення підлягає зміні, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з 12.12.2020 року по 24.12.2019 року на підставі наказу Головного управління ДСНС України у м. Києві від 12.12.2019 року, посвідчення про проведення державного заходу державного нагляду (контролю) від 12.12.2019 року № 7668, посадовими особами Головного управління було проведено позапланову перевірку Національного авіаційного університету щодо додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (а.с.16, 19).

За результатами перевірки складений акт від 24.12.2019 року № 1037 (далі - акт перевірки) (а.с.20-25) у якому зафіксовані порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

1) пункт 8 розділу II ППБУ: приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки;

2) абзац 1 частини другої статті 57 КЦЗУ: не надано декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (приміщення надані в орендне користування);

3) п. 12 розділу II ППБУ: не проведене обов`язкове страхування членів добровільної пожежної дружини відповідно до Постанови КМУ № 564 від 17.07.2013;

4) абзац другий пункту 2.3 глави 2 розділу III ППБУ: не надано документацію щодо тину заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (протипожежні двері) складських (підсобних) приміщень, електрощитових тощо;

5) п. 2.16 глави 2 розділу III ППБУ: грати на вікнах приміщень, де перебувають люди не виконані розпашними або легкозйомними;

6) пункт 2.31 глави 2 розділу III ППБУ: шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням, а евакуаційні виходи не позначені світловими покажчиками «Вихід»;

7) п. 2.37 глава 2 розділу III ППБУ: допускається знімання пристроїв для самозачинепня дверей сходових кліток, а також фіксування самозакривних дверей у відчиненому положенні;

8) п. 2.37 глави 2 розділу III ППБУ: допускається улаштування підсобного приміщення під сходовою кліткою;

9) п. 2.37 глави 2 розділу III ППБУ: в дверях сходових кліток встановлено скло що дає скалки при руйнуванні;

10) п. 2.37 глави 2 розділу III ППБУ: двері евакуаційних виходів не зачинено на замки які відчиняються з середини без ключа;

11) п. 2.37 глави 2 розділу III ППБУ: в загальних коридорах поверхів допускається захаращення шляхів евакуації та евакуаційні виходи меблями та матеріальними цінностями;

12) п. 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ: з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

13) п.1.2 глави 1 розділу IV ППБУ: не надані акти проведення прихованих робіт на прокладання електропроводки над підвісними стелями;

14) п. 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ: не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж від короткого замикання;

15) п. 1.21 глави 1 розділ IV ППБУ: не надані підтверджуючі матеріали щодо захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

16) абзац другий п. 2.3 глави 2 розділу III ППБУ: не надано підтверджуючу документацію щодо типу заповнення прорізів у протипожежних перешкодах приміщень (двері, вікна);

17) пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ: не всі приміщення обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (СПС.СО);

18) пункт 1.4 глави 1 розділу V ППБУ: підтримання експлуатаційної придатності СПЗ не проводитися відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (Не надано документи щодо виводу тривожних сповіщень від приймально-контрольного приладу систем протипожежного захисту на пульт централізованого пожежного спостерігання СПС, договір на технічне обслуговування СПС.СО);

19) пункт 1.4 глави 1 розділу V ППБУ: не наданий акт перевірки відповідності змонтованих систем протипожежного захисту вимогам проектної документації та її працездатності в порушення п. 7.3 та додатку И ДБН В2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

20) пункт 1.4 глави 1 розділу V ППБУ: приміщення не обладнані системою оповіщення про пожежу відповідно ДБН В.2.5.-56:20І4 «Системи протипожежного захисту»;

21) пункт 1.4 глави 2 розділу III ППБУ: відкриту автостоянку розташовано від адміністративно-виробничого корпусу на відстані менш ніж 9 метрів в порушення п. 5.13. ДБН В.2.3- 15:2007;

22) пункт 9 розділу II ППБУ: не надані підтверджуючи матеріали по встановленню огороджувальних конструкцій ліфтової шахти та приміщення машинного відділення ліфту, які повинні відповідати вимогам що встановлені до протипожежних перегородок І - го типу та перекриттів 3- го типу;

23) п.п. 2 глави 2 розділу V ППБУ: не всі пожежні кран-комплекти укомплектовані пожежними рукавами однакового з ними діаметра та стволами, кнопкою дистанційного запуску пожежних насосів (за наявності таких насосів), а також важелями для полегшення відкривання вентиля укомплектовано;

24) п.п. 6 п. 2.2 глави 2 розділу V ППБУ: пожежні кран-комплекти не мають отворів для провітрювання, і не пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання;

25) п.п.8 п. 2 глави 2 розділу V ППБУ: на дверцятах пожежної шафки із зовнішнього боку не вказані після літерного індексу «ГІК» порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів;

26) п.п.9 п.2.2 глави 2 розділу V ППБУ: не проводилось технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежного кран- комплекту;

27) п. 8 частини першої статті 20 КЦЗУ: не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

З огляду на встановлені порушення, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити. Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 4 Закону №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 р. №5403-VI (далі - КЦЗ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (ч.2 ст.64 КЦЗ).

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи (ч.3 ст.64 КЦЗ).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052 (далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

У пункті 3 зазначеного Положення визначено, що основними завданнями ДСНС України, зокрема, є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно з частиною другою статті 51 КЦЗ, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (ч.3 ст.55 КЦЗ).

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (ст.66 КЦЗ).

У силу пункту 12 частини першої статті 67 КЦЗ, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини першої статті 70 КЦЗ встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2. ст. 70 КЦЗ).

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зупинення експлуатації приміщень є заходом, який застосовується за наявності таких порушень пожежної та техногенної безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до пункту 25 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Відповідно до підпункту 4.3.7 пункту 4.3 ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Отже, законодавець відносить пожежі до надзвичайних ситуацій та пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Тобто, загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі або які підвищують ризик розвитку пожеж.

Поряд з цим, вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі №809/443/16 (адміністративне провадження №К/9901/36946/18).

Так, належним доказом усунення порушення є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, проте такого Акту матеріали справи не містять, натомість, відповідно до наявних матеріалів справи вбачається наявність порушень, які є суттєвими та не усунуті відповідачем, кожне з яких навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а їх сукупність вказує на високий ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що зі змісту відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги вбачається, що відповідачем фактично не усунуті порушення, що були встановлені в Акті перевірки. Позаяк відповідачем наголошено, що ним вчиняються усі необхідні дії для усунення виявлених порушень, на підтвердження чого надано копії листів від 20.11.2018 року № 06.36/3474, від 29.01.2019 року № 06.36/214, від 03.02.2020 року № 02/244, від 03.02.2020 року № 02/245, від 03.01.2020 року № 06.03/367-ю та від 21.01.2020 року № 02/0084, які підтверджують звернення до Міністерства освіти і науки України та народного депутата Романа Грищука, начальника Солом`янського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві щодо виділення коштів на протипожежні заходи.

Проте, як вірно наголошено судом першої інстанції, жодних доказів на підтвердження усунення виявлених під час перевірки порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідачем не надано. Не надано їх й до суду апеляційної інстанції.

На переконання колегіє суддів, порушення які відповідачем фактично не усунуто, не є формальними, а є такими, що створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей.

Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №823/589/16 (адміністративне провадження №К/9901/30861/18).

Разом з тим, приписами частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Отже, відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення із повідомленням відновлення господарської діяльності. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі №809/443/16 (адміністративне провадження №К/9901/36946/18).

Відтак, застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Разом з тим, як вірно зазначено апелянтом, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не було враховано заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві щодо уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивачем вказано, що на підставі рапорту т.в.о. начальника Солом`янського районного управління від 21.01.2020 року № 21/1626 позивачем прийнято до уваги та уточнено позовні вимоги, а саме необхідність застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень 1-го, 2-го та 3-го поверхів навчального корпусу № 8, у зв`язку з чим (враховуючи те, що суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності застосування заходів реагування у зв`язку із не усуненням порушень, встановлених Актом перевірки) колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, проте невірно визначено період, з якого повинен бути проведений перерахунок пенсії. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Національного авіаційного університету України - залишити без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року - змінити у резолютивній частині.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 311, 317, 321, 322, 328 КАС України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національного авіаційного університету України - залишити без задоволення.

Змінити частину другу резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року, виклавши їх наступним чином:

«Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень 1-го, 2-го, 3-го поверхів навчального корпусу № 8 Національного авіаційного університету, , який розташований за адресою: просп. Любомира Гузара, 1 у Солом`янському районі м. Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Л.Т.Черпіцька

Повний текст рішення виготовлено 13 січня 2021 року.