Справа № 120/6531/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 січня 2021 р. Справа № 120/6531/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просив:

- визнати неправомірними дії відповідача № 22 від 27.07.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати право на пільгову пенсію за віком та зобов`язати відповідача починаючи з 29.07.2020 призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», включивши стаж роботи на посаді тракториста-машиніста з 01.09.1990 по 22.12.2014 та з 01.04.2015 по теперішній час.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що в травні 2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, рішенням відповідача від 21.07.2020 № 22 відмовлено у призначенні пенсії за віком з огляд на відсутність необхідного пільгового стажу (20 років).

Позивач вважає рішення від 21.07.2020 № 22 протиправними, зазначаючи, що його пільговий стаж підтверджується записами у трудовій книжці та уточнюючими довідками, а тому з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 17.11.2020 позовну заяву залишено без руху із встановленням строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків у спосіб надання до суду заяви про уточнення прохальної частини позовної заяви з метою приведення змісту позовних вимог із нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

07.12.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій позивач, уточнив позовні вимоги та просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 22 від 21.07.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача призначити з 21.07.2020 пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши стаж роботи на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві з 01.09.1990 по 22.12.2014 та з 01.04.2015 по теперішній час.

Ухвалою від 07.12.2020 відкрито провадження у справі та, відповідно до ст. 263 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

Також ухвалою від 07.12.2020 витребувано за ініціативою суду у відповідача оригінал або належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 для дослідження судом.

04.01.2020 на адресу суду від відповідача на виконання ухвали від 07.12.2020 надано копії витребуваних документів.

05.01.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Також відповідачем надано копії документів, які не стосуються предмету доказування у справі (уточнюючі довідки щодо стажу інших осіб), а тому такі не беруться судом до уваги, адже не є належними доказами у цій справі.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV пенсії за віком на пільгових умовах призначаються чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідач вказав, що позивачем було надано уточнюючі довідки про пільговий характер роботи № 9-10 від 29.05.2020 видані ТОВ «Устя», згідно яких у період з 01.09.1990 по 22.12.2014 та з 01.04.2015 по теперішній час працював трактористом машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві.

Однак, відповідач зазначив, що вказані довідки не можуть братися до уваги при обчисленні пільгового стажу, оскільки видані на підставі трудової книжки, а не первинних документів.

З огляду на викладене, на думку відповідача, відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Дата прийняття рішення обумовлена, в тому числі, перебуванням судді у справі в період із 16 по 31 грудня 2020 року в додатковій відпустці на підставі Наказу від 01.12.2020 № 152-в/к та в період з 04 по 06 січня 2021 року в щорічній відпустці на підставі Наказу від 01.12.2020 № 154-в/к.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

13.07.2020 позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.38).

Рішенням відповідача від 21.07.2020 № 22 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком з огляд на відсутність необхідного пільгового стажу 20 років.

Рішення мотивовано тим, що надані уточнюючі довідки про пільговий характер роботи № 9-10 від 29.05.2020 видані ТОВ «Устя», згідно яких у період з 01.09.1990 по 22.12.2014 та з 01.04.2015 по теперішній час позивач працював трактористом машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві, не можуть братися до уваги при обчисленні пільгового стажу, оскільки видані на підставі трудової книжки, а не первинних документів.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій працівників сільського господарства врегульовано нормами ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, зокрема з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Відтак, для призначення пенсії про яку просить позивач достатнім є загальний страховий стаж 28 років та спеціальний стаж роботи трактористом-машиністом 20 років.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення № 7 від 20.01.1992.

Так, відповідно до роз`яснення, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Тому страховий стаж, а також періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004 р. підтверджуються трудовою книжкою. І лише у разі відсутності трудової книжки, або якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 (трудова книжка колгоспника), містить такі записи: № 1 від 01.09.1990 про прийняття на роботу трактористом в колгосп «Шлях Ілліча» с. Устя; № 2 від 19.11.1992 колгосп «Шлях Ілліча» реорганізовано в КСП «Ранок»; № 3 від 26.03.2000 КСП «Ранок» реорганізовано в ТОВ «Устянське»; № 4 від 22.02.2007 звільнений з роботи за власним бажанням; № 5 від 01.03.2007 прийнятий на роботу трактористом в ТОВ «Устя»; № 6 від 22.12.2014 звільнений за згодою сторін; 9 від 01.04.2015 прийнятий на роботу трактористом на період виконання сільськогосподарських робіт в ТОВ «Устя» с. Устя (а.с.7).

Суд зазначає, що порядок ведення трудових книжок колгоспників регулювався постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 "Про трудові книжки колгоспників", якою також було затверджено Загальні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі Загальні положення).

Пунктом 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 встановлено, що трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.

Пунктами 1, 2, 5 Загальних положень передбачено, що трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

В трудову книжку колгоспника вносяться:

відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність;

відомості про членство у колгоспі: прийом у члени колгоспу, припинення членства;

відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи;

відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить відомості про його роботу у колгоспі «Шлях Ілліча» с. Устя; в КСП «Ранок»; в ТОВ «Устянське»; в ТОВ «Устя» і посаду тракториста з 01.09.1990 по 22.12.2014 та з 01.04.2015 по теперішній час.

Правові висновки щодо врахування відомостей трудової книжки колгоспника для підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії викладені в постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 497/2223/16-а та від 06.03.2019 у справі № 515/1967/16-а.

Записи у трудовій книжці ОСОБА_1 завірені підписами посадової особи та печатками, а відповідач не спростовує їх достовірності.

Разом з тим, записи трудової книжки не містить відомостей щодо безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві у період з 01.09.1990 по 22.12.2014 та з 01.04.2015 по теперішній час.

В матеріалах справи наявні уточнюючі довідки ТОВ «Устянське» від 29.05.2020 № 9 та ТОВ «Устя» від 29.05.2020 № 10, які підтверджують факт роботи позивача в якості тракториста машиніста, який безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві у період з 01.09.1990 по 22.12.2014 та з 01.04.2015 по теперішній час. Вказані довідки виданні на основі трудової книжки (а.с.35-36).

Як зазначалося судом вище, відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Трудова книжка на підставі якої видано уточнюючі довідки ТОВ «Устянське» від 29.05.2020 № 9 та ТОВ «Устя» від 29.05.2020 № 10 не є тим первинним документом, який підтверджує безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві у період з 01.09.1990 по 22.12.2014 та з 01.04.2015 по теперішній час.

Суд зазначає, що первинними документами, які підтверджують безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві у період з 01.09.1990 по 22.12.2014 та з 01.04.2015 по теперішній час є зокрема, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановлено, у довідках на які зіслався позивач як на підставу своїх вимог вказано, що такі видані "на основі трудової книжки". За таких обставин, суд критично оцінює достовірність та достатність вказаних довідок як документів, що підтверджують право позивача на призначення пільгової пенсії. При цьому враховується, що метою отримання уточнюючих довідок є не дублювання інформації із трудової книжки позивача, а її конкретизація тими відомостями, які у трудовій книжці не зазначені та встановлення яких, в силу закону, є умовою для призначення пільгової пенсії. Тому, враховуючи відсутність у трудовій книжці позивача інформації про безпосередню та повну його зайнятість на роботах, які дають право на пільгову пенсію, трудова книжка не може бути достовірним та достатнім джерелом інформації для оформлення уточнюючих довідок. Відтак, суд погоджується із аргументами відповідача про відсутність підстав для призначення на основі поданих позивачем документів бажаної для нього пенсії.

Перевіривши підстави відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, що викладені в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.07.2020 № 22, суд дійшов висновку що оскаржуване рішення є правомірним та не підлягає скасуванню, оскільки у матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які б підтверджували безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Як наслідок, не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги - про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію з 21.07.2020.

Разом з тим суд зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості повторно звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області після підтвердження у встановленому законодавством порядку факту безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович