Справа № 560/6348/20
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6348/20

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

13 січня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Сушка О.О. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в якому просила:

1. Визнати неправомірними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Кота Андрія Михайловича щодо винесення постанови від 23 серпня 2020 року у виконавчому провадженні №63119306 про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 23 серпня 2020 року у виконавчому провадженні №63119306 про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн виданою заступником начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Котом Андрієм Михайловичем.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, апелянт зазначив, що заходів примусу державним виконавцем щодо військової частини не здійснювалося, позивач самостійно виконав рішення суду до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, а також державним виконавцем неправомірно визначено розмір виконавчого збору як за виконання рішення немайнового характеру.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Хмельницьким окружним адміністративним судом 10 вересня 2020 року видано виконавчий лист №560/792/20 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

Заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Кіт А.М. 23 вересня 2020 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№63119306 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 560/792/20, якою встановив 10-ти денний строк для його виконання, та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 20000,00 грн.

28 вересня 2020 року на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року по справі № 560/792/20 Військова частина НОМЕР_1 перерахувала ОСОБА_1 кошти в сумі 4503,23 грн.

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 23.09.2020 року ВП№63119306 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим листом №560/792/20, виданим Хмельницьким окружним адміністративним судом 10 вересня 2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до ч. 3ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, постанову про стягнення виконавчого збору, крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить за умови повернення виконавчого документа або закінчення виконавчого провадження у відповідних випадках.

Разом з тим, Кабінет Міністрів України постановою від 08 вересня 2016 року № 643 затвердив Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок), що визначає механізм виплати винагород державним виконавцям, а також розміри винагород державних виконавців і основної винагороди приватного виконавця.

Згідно з положеннями п. 4 Порядку фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом немайнового характеру в повному обсязі в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", якщо за такими документами стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року № 560/792/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задоволено.

23 вересня 2020 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень м.Хмельницький Котом Андрієм Михайловичем відкрито виконавче провадження "ВП №63119306" та винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2020 року та Постанову стягнення виконавчого збору від 23.09.2020 року з виконання виконавчого листа №560/792/20 від 10 вересня 2020 року виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 рр.

У Постанові про стягнення виконавчого збору виконавцем було прийнято рішення про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру в розмірі 20000,00 гривень.

Згідно розрахунково-платіжної відомості №9/5 від 28 вересня 2020 року військовою частиною НОМЕР_1 виплачені кошти на рахунок ОСОБА_1 в сумі 4503,23 грн. 29.09.2020 року.

Отже, заборгованість зазначена у виконавчому листі по справі № 560792/20 фактично погашена 29.09.2020 року.

Як зазначає позивач, згідно отриманої інформації із офіційного веб-порталу "Укрпошти" вбачається, що за ідентифікатором міжнародного поштового відправлення 280) лист відправлений відділом примусового виконання рішень управлінням забезпечення примусового виконання рішення у Хмельницькій області Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції м. Хмельницький на адресу Центрального відділення поштового зв`язку м. Старокостянтинів (31100) надійшов 05.10.2020 та вручено представнику військової частини НОМЕР_1 15.10.2020 року вх.1687 та 1685, тобто лист (постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору) який адресувався до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , був вручений після добровільної сплати, а саме 29.09.2020 року.

Таким чином, про будь-які дії державного виконавця військовій частині НОМЕР_1 не було відомо.

А тому, заходів примусу державним виконавцем Котом А.М. щодо військової частини НОМЕР_1 не здійснювалося.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова від 23 серпня 2020 року у виконавчому провадженні №63119306 про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року - скасувати.

Прийняти нову постанову. Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Кота Андрія Михайловича щодо винесення постанови від 23 серпня 2020 року у виконавчому провадженні №63119306 про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 23 серпня 2020 року у виконавчому провадженні №63119306 про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн виданою заступником начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Котом Андрієм Михайловичем.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Сушко О.О. Біла Л.М.