Справа № 280/7366/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 січня 2021 року Справа № 280/7366/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙН-ФУД» (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Героїв Крут 113, )

до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська обл., м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙН-ФУД» (надалі - позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому позивач просить скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 19 червня 2020 року № , № 000555320.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 11 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року відкрито спрощене провадження у справі, а розгляд справи призначено без виклику сторін.

Ухвалою суду від 13 січня 2021 року відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про призначення справи до розгляду з викликом сторін.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивача зазначає про те, що відповідно до пункту 18 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2010 року № 1251 визначено, що у разі зміни зразка марок дозволяється продаж залишків оплачених марок попереднього зразка, які виготовлено підприємством-виробником та/або які перебувають на зберіганні у продавця, якщо рішенням про запровадження марок нового зразка не встановлено інше». Вказує, що відповідно до акту перевірки, алкогольні напої були марковані марками старого зразка, що відповідно до вимог вищевказаного положення дозволено і є законним.

В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Головного управління ДПС у Львівській області проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві вх.№1306 від 11 січня 2021 року, відповідно до яких зазначає, що перевіркою наявності марок акцизного податку встановленого зразка на алкогольних напоях встановлено, що ТзОВ "Вайн-Фуд" за адресою торгівлі: м. Львів, вул. Перфецького, 2А в магазині проводиться реалізація/зберігання алкогольних напоїв, зазначених в додатку 1, без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: алкогольні напої марковані марками акцизного податку старого зразка (нова ставка акцизного податку з 01 березня 2017 року, змінено ставку податку). У разі зміни зразка марки акцизного податку, алкогольні напої марковані такими марками знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання. Вказує, що тим самим, позивачем порушено вимоги абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон № 481) та підпункту 226.6 статті 226 Податкового кодексу України, а саме: зберігання/реалізація алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку встановленого зразка. Вказує, що прихідні накладні на алкогольні напої, вказані у додатку 1, до перевірки не представлено, чим порушено вимоги пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265), а саме: не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації/зберігання. Зазначає, що до акту фактичної перевірки міститься додаток 1, у якому перевіряючи ми описано алкогольні напої, які знаходяться в реалізації/зберігання в магазині, термін споживання яких закінчився, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 2А, в якому здійснює торгівельну діяльність ТзОВ "Вайн-Фуд". Дані алкогольні напої залишені позивачеві на матеріально- відповідальне зберігання, про що складено акт на матеріальне зберігання. Додаток 1 і акт на матеріальне зберігання підписано перевіряючими та керівником магазину Куліковою А.І .

У відзиві просить суд відмовити у задоволення позовної заяви повністю.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як свідчать обставини справи, працівниками Головного управління ДПС у Львівській області відповідно до наказу від 22 травня 2020 року № 2126 та направлень від 25 травня 2020 року № 1063, 1064 проведена фактична перевірка магазину, що розташований за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 2А та належить суб`єкту господарювання - ТзОВ "Вайн-Фуд".

За результатами перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального № 13/316/32.01/41997375 від 03 червня 2020 року.

У висновках Акту перевірки № 13/316/32.01/41997375 від 03 червня 2020 року зазначено, що перевіркою наявності марок акцизного податку встановленого зразка на алкогольних напоях встановлено, що ТзОВ "Вайн-Фуд" за адресою торгівлі: м. Львів, вул. Перфецького, 2А в магазині проводиться реалізація/зберігання алкогольних напоїв, зазначених в додатку 1, без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: алкогольні напої марковані марками акцизного податку старого зразка (нова ставка акцизного податку з 01.03.2017 року, змінено ставку податку). У разі зміни зразка марки акцизного податку, алкогольні напої марковані такими марками знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Тим самим, позивачем порушено вимоги абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та пункту 226.6 статті 226 Податкового кодексу України, а саме: зберігання/реалізація алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку встановленого зразка.

Прихідні накладні на алкогольні напої, вказані у додатку 1, до перевірки не представлено, чим порушено вимоги пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації/зберігання.

На підставі Акту перевірки № 13/316/32.01/41997375 від 03 червня 2020 року Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙН-ФУД» винесено:

податкове повідомлення-рішення від 19 червня 2020 року № , яким за порушення абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 17000 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 19 червня 2020 року № , яким за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції у сумі 2159 грн.

Позивач не погоджуючись з вищевказаними рішеннями Головного управління ДПС у Львівській області, звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначає Закон №481/95-ВР та «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 (далі - Положення №1251).

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Також, підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно пункту 226.1 статті 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України).

Згідно з пунктом 226.9 вказаної статті вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Відповідно до пункту 20 Положення №1251 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) вважаються такими, що немарковані: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний 4 х 20 міліметрів; діагональний 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

При цьому, пунктом 226.11 статті 226 ПК України встановлено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються. Аналогічні норми містяться в пункті 24 Положення №1251.

Таким чином, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР, статті 226 ПК України та пункту 20 Положення №1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв.

Відповідно до абзацу 4 частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Абзацом 15 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Зміст вказаної норми свідчить, що законодавцем визначена міра відповідальності у вигляді штрафу саме за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. При цьому згідно із наведеними вище положеннями законодавства немаркованими вважаються алкогольні напої, за які не було сплачено, або було сплачено не в належному розмірі (на момент розливу) акцизний податок.

Метою застосування вищевказаних штрафів є відповідальність за ухилення від сплати акцизного податку.

Разом з тим ототожнення контролюючим органом факту зберігання в торговому об`єкті позивача горілки та настоянки, маркованої марками акцизного податку попереднього зразка, у якої закінчився термін придатності для споживання, із зберіганням алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка не відповідає правильному змісту правового регулювання вищевказаних норм, зокрема, і статті 17 Закону №481/95.

Наявність же в частині 4 статті 11 Закону №481/95 посилання на строк придатності має на меті встановлення загального правила щодо можливості реалізації алкогольної продукції у межах терміну придатності до споживання.

Зазначений правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 29 серпня 2018 року у справі №810/4026/15, від 26 грудня 2018 року у справі №810/1276/16, від 04 березня 2019 року у справі №816/1314/16, від 19 квітня 2019 року у справі №810/5008/15, від 24 травня 2019 року у справі №803/1466/16, від 12 червня 2019 року у справі №809/890/16, від 05 вересня 2019 року у справі №816/1315/16, від 26 вересня 2019 року у справі №809/40/16, які в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У справі, що розглядається, фактичною підставою для застосування до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 17000 грн. за реалізацію алкогольного напою без марок акцизного податку встановленого зразка слугували обставини щодо реалізації позивачем алкогольних напоїв із закінченим терміном придатності:

Горілка «Класична» 1л. міцністю 40% за ціною 179,95 грн., дата розливу 28 лютого 2017 року терміном придатності 36 місяців, термін придатності закінчується 28 лютого 2020 року;

Горілка «Класична» 1л. міцністю 40% за ціною 179,95 грн., дата розливу 28 лютого 2017 року терміном придатності 36 місяців, термін придатності закінчується 28 лютого 2020 року;

Горілка «особлива «Традиційна» 1л. міцністю 40% за ціною 179,95 грн., дата розливу 18 лютого 2017 року терміном придатності 36 місяців, термін придатності закінчується 18 лютого 2020 року;

Горілка «особлива «житня» 1л. міцністю 40% за ціною 179,95 грн., дата розливу 28 лютого 2017 року терміном придатності 36 місяців, термін придатності закінчується 28 лютого 2020 року;

Горілка «особлива «житня» 1л. міцністю 40% за ціною 179,95 грн., дата розливу 28 лютого 2017 року терміном придатності 36 місяців, термін придатності закінчується 28 лютого 2020 року;

Настоянка «з перцем» 0,5 л. міцністю 40% за ціною 89,95 грн., дата розливу 15 листопада 2017 року терміном придатності 12 місяців, термін придатності закінчується 28 лютого 2020 року;

Настоянка «з перцем» 0,5 л. міцністю 40% за ціною 89,95 грн., дата розливу 15 листопада 2017 року терміном придатності 12 місяців, термін придатності закінчується 28 лютого 2020 року;

Таке тлумачення відповідачем норм чинного законодавства є помилковим, оскільки марка акцизного податку, за відсутності ознак її підробки, є дійсною, адже підтверджує факт сплати акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України алкогольного напою. Зразок (форма) такої марки завжди офіційно встановлюється уповноваженим органом державної влади.

Наявність на алкогольному напої марки акцизного податку попереднього зразка за жодних обставин не може ототожнюватися з тим, що такий алкогольний напій є немаркованим, адже це не відповідає ознакам, наведеним пункті 226.9 статті 226 ПК України та пункті 20 Положення №1251.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 24 вересня 2019 року у справі №810/3903/16.

З аналізу вищевикладених вимог в розрізі спірних правовідносин вбачається, що встановлене відповідачем в акті перевірки порушення позивачем статті 11 Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольного напою зі спливом терміну придатності для споживання із марками акцизного податку попереднього зразка, не є відповідальністю, встановленою частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, оскільки вона передбачена за реалізацією алкогольних напоїв взагалі «без марок акцизного податку».

Як встановлено судом, відповідачем за наслідками перевірки не встановлена реалізація позивачем алкогольного напою без марок акцизного податку, та не встановлено, що алкогольний напій реалізований з марками, що мають певні пошкодження (тобто у відповідності до вимог Порядку №1251 є немаркованими), а за результатами проведеної перевірки встановлений факт реалізації алкогольного напою із закінченим терміном придатності, що не є ідентичним встановленому відповідачем порушенню. Отже до позивача не можуть бути застосовані штрафні санкції передбачені частиною 2 статті 17 Закону України №481/95-ВР.

Підсумовуючи, суд, враховуючи положення статті 226 ПК України та статті 11 Закону №481/95-ВР, дійшов висновку, що при знаходженні в обігу алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку попереднього зразка, поза межами терміну придатності для споживання, у суб`єкта господарювання не виникає обов`язок маркувати такі алкогольні напої марками акцизного податку нового зразка, а зберігання таких алкогольних напоїв не є правовою підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права суд приходить до висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19 червня 2020 року № , яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., на підставі частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, діяв всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства та законодавства у сфері регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19 червня 2020 року № , яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Щодо порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 вказаного Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Відповідно до статті 20 цього Закону до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Як уже зазначалося, перевіркою встановлено, що в реалізації знаходяться алкогольні напої, на які до перевірки не представлено прихідних накладних.

Суд зазначає, що правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, відповідно до статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", не є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 810/1148/17 та від 28 лютого 2018 року у справі № 810/3247/16.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 19 червня 2020 року є проти правим та таким що підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙН-ФУД» (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Героїв Крут 113, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська обл., м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 19 червня 2020 року № , № 000555320.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙН-ФУД» (70500, Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Героїв Крут 113, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська обл., м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 15 січня 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов