Справа № 280/1964/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 грудня 2020 року (о 15 год. 57 хв.)Справа № 280/1964/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Артоуз О.О.,

за участю секретаря Поліщука Я.В.,

представників позивача Багмута Г.В., Гусельникова М.О., Лодоби Д.Л.

представника відповідача Іванченко Т.О.

представника третьої особи Брауна Ю.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18Б2, ) до Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 8-а, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) в особі філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 3) про визнання протиправними та скасування припису та постанови

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» (далі - позивач) до Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил від 18.02.2020 №2 складений у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ»; визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №3/1008-1.18/601 від 03.03.2020 у сумі 189180 грн. 00 коп. на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем неправомірно, оскільки констатовані Департаментом ДАБІ у Запорізькій області порушення виявлені в ході позапланової перевірки не підтверджені, оскільки розроблена позивачем проектна документація виготовлена із дотриманням законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також вихідних даних для проектування. Обрані проектантом проектні рішення здатні забезпечити надійність, міцність та довговічність запланованого до будівництва об`єкту. Визначення несучої здатності паль у проектній документації здійснювалося розрахунковим методом, що допускає ДБН В.2.1-10-2009. Наполягав, що оскаржувані рішення базуються виключно на припущеннях. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Додаткові пояснення надані позивачем у відповіді на відзив (вх. №25901 від 03.06.2020).

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив (вх. №19637 від 28.04.2020), у якому стверджує, що отримані в ході позапланової перевірки об`єкта будівництва результати випробовувань ґрунтів палями, свідчили про те, що обрані проектантом буроін`єкційні палі великого діаметру на майданчику будівництва використовувати не можна, і як наслідок, позивачем прийняті невірні проектні рішення щодо фундаменту будівлі. Стверджував, що позивач не мав права визначати несучу здатність паль у проектній документації без проведення попередньо випробування натурних паль. У задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 25.03.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/1964/20, призначено підготовче судове засідання 23.04.2020.

Ухвалою суду від 23.04.2020 за клопотання сторін відкладено підготовче засідання на 19.05.2020.

Ухвалою суду від 19.05.2020 за клопотанням представника позивача продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 280/1964/20 строком на 30 днів, підготовче засідання по справі відкладено на 16.06.2020.

Ухвалою суду від 16.06.2020 зупинено провадження по справі для надання сторонам часу для примирення, підготовче судове засідання призначено на 27.08.2020.

Ухвалою суду від 27.08.2020 продовжено строк зупинення провадження у справі для надання часу сторонам для примирення до 01.10.2020.

Ухвалою суду від 01.10.2020 продовжено строк зупинення провадження у справі до 27.10.2020.

27.10.2020 протокольною ухвалою суду поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи» в особі філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Запорізькій області та вирішено питання щодо виклику у судове засіданні у якості свідків головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Запорізької області Маслова Максима Сергійовича (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 8-А) та ОСОБА_1 , посадової особи філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 3).

Крім того, 27.10.2020 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи призначено до судового засідання на 12.11.2020.

Від третьої особи філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Запорізькій області до суду надійшли пояснення (вх. №57468 від 26.11.2020), згідно яких проектна документація розроблена ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» відповідає будівельним нормам, стандартам і правилам та вихідним даним на будівництво, у зв`язку з чим, за результатами експертизи проекту, видано позитивний експертний звіт. Вказує, що висновок відповідача, що міститься в оспорюваному в даному провадженні рішенні не відповідає дійсності.

Судовий розгляд справи, з урахуванням оголошених у судових засіданнях перерв, здійснювався 12.11.2020, 26.11.2020, 04.12.2020, 11.12.2020 та 17.12.2020.

Представники позивача під час судового розгляду справи підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі, надали суду пояснення по суті предмету спору. Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, надали суду пояснення по суті предмету спору. Представник третьої особи надав пояснення, вважаючи рішення відповідача хибними та безпідставними, підтримав позовні вимоги заявлені ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ».

Окрім того, у судовому засіданні 26.11.2020 допитаний в якості свідка інспектор Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Маслов М.С., а також 04.12.2020 Браун Ю.Д. директор філії ДП «Укрдербудекспертиза» у Запорізькій області про відомі їм обставини у цій справі.

17.12.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням судді Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О. у відпустці з 22.12.2020 по 06.01.2021 (довідка №02-35/21/03 від 11.01.2021) виготовлення повного тексту рішення здійснюється після закінчення відпустки.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі звернення Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації від 13.01.2020 №04-02/0080 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято наказ від 29.01.2020 №237 про проведення позапланової перевірки об`єкта «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя» (далі об`єкт). На підставі вищезазначеного наказу Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області видано направлення №39 від 04.02.2020 головному інспектору будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Маслову М.С. для проведення позапланового заходу зі строком дії з 04.02.2020 до 18.02.2020.

18.02.2020 головним інспектором будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Запорізькій області Масловим М.С. складено акт №55 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Також 18.02.2020 інспектором Департаменту ДАБІ у Запорізькій області Масловим М.С. складено:

припис №2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил, в якому міститься вимога про приведення проектної документації у відповідність до законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил до 18.03.2020;

протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. З нього вбачається виявлення в ході позапланової перевірки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та повідомлено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 14 год. 00 хв. 03.03.2020 у приміщенні Департаменту ДАБІ у Запорізькій області.

Листом вих. №214 від 03.03.2020 ТОВ "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" надіслало Департаменту ДАБІ у Запорізькій області заперечення на розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

03.03.2020 головним інспектором будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Запорізькій області Масловим М.С. складено постанову №3/1008-1.18/601 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ТОВ "ЗАПОРОЖПРОЕКТ" винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено на останнього штраф у сумі 189180 грн. (сто вісімдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят гривень 00 коп.).

Складені відповідачем акт, припис та постанова, мають ідентичні мотиви їх складення, а також висновки. Так, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п.4.1.3, п.4.1.6, п.4.1.7, п.6.1.1., п.6.2.5 ДБН В.1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» (п.4.1.3., п.4.1.6, п.4.1.7., п.6.1.1., п.6.1.5 ДБН В.1.2-14-2018); п.8.5.2.1, п.8.5.2.2, п.8.5.3.1, ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування» (п.9.6.1.1, п.9.6.1.2, п.9.6.2.1, п.9.6.2.3, п.9.6.3.4 ДБН В.2.1-10-2018); п.4.6 ДСТУ Б В.2.1-1-95 «Ґрунти. Методи польових випробовувань палями»; ч.1 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність»; п.9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України віл 16.05.2011 № 45; п.4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Згідно вказаним рішенням, в ході перевірки встановлено, що розроблена ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» () під керівництвом головного інженера проекту ОСОБА_2 , кваліфікаційний сертифікат АР № 003013, проектна документація передана замовнику для будівництва об`єкту: «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, вул. Наукове містечко, 59, м.Запоріжжя», розроблена без врахування конструктивно-планувальних рішень несучих конструкцій, результатів інженерно геологічних вишукувань для будівництва, урахування особливостей для пальових фундаментів, загальних вимог до проектування основ і фундаментів, особливостей ґрунтових основ і територій з особливими умовами. Проектні рішення прийняті не включаючи обґрунтований вибір конструкції, матеріалу і глибини закладання паль, класифікації паль і пальових фундаментів, без визначення несучої здатності паль за властивостями ґрунтової основи, та без врахування даних випробовування паль. В наслідок чого не забезпечено надійність об`єкта. Окрім того прийняті проектні рішення щодо зони проведення випробовування ґрунтів палями (лист 3. шифр ЗП-304.АС-09.16-АН) не відповідають п.4.6 ДСТУ Б В.2.І-І-95 «Ґрунти. Методи польових випробовувань палями».

Як встановлено в ході судового розгляду, до таких висновків відповідач прийшов на підставі Висновку за результатами статичних випробувань ґрунтів палями на майданчику об`єкта «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м.Запоріжжя» №ВРВ-328-328-147.18-001 Запорізького відділення Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій».

Як слідує з останнього, резолюцією випробувань ґрунтів палями був висновок про те, що палі буроін`єкційні великого діаметру на майданчику будівництва басейну використовувати не можна. Як наслідок, відповідач переконаний, що прийняті позивачем проектні рішення помилкові, у зв`язку з чим його і притягнуто до відповідальності.

Не погодившись із приписом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 18.02.2020р. №2, та постановою №3/1008-1.18/601 від 03.03.2020 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини у сфері містобудування, проектування, архітектурної діяльності регулюються Конституцією України, законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», іншими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 20.05.1999 № 687-XIV.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок №553). Цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Пунктами 16-17 Порядку №553 визначено, що за результатами державного архітектурно будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно статті 11 Закону України «Про будівельні норми», застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудування. У разі якщо у будівельних нормах є посилання на стандарти, то ці стандарти є обов`язковими до застосування.

Відповідно до пункту 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», проектна документація на будівництво має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил.

При дослідженні правомірності притягнення позивача до відповідальності суд виходив з наступного:

07.09.2016 між Комунальним вищим навчальним закладом «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, в якості замовника, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ», в якості підрядника, укладено договір №304.АС на виконання проектних робіт. За умовами цього договору, на позивача покладається обов`язок із виконання проектних робіт по розробленню проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя». Роботи виконуються відповідно до вихідним даним, наданим замовником та вимогам, визначеним у завданні на проектування.

З наявного в матеріалах справи Завдання на проектування від 07.09.2016 слідує, що інженерно-геологічні вишукування надаються замовником проектанту. Як встановлено судом, на виконання цього положення договору, позивач отримав від замовника проектування Висновок Запорізького відділення Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» №ВРО-328-328.84.16-001 від 22.11.2016 про інженерно-геологічні вишукування та обстеження будівельних конструкцій і основ частини існуючої будівлі академії, яка прилягає до ділянки будівництва басейна в комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя».

На підставі отриманих від замовника проектування вихідних даних, ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» розробило Робочий проект «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, вул. Наукове містечко, 59, м.Запоріжжя» за шифром ЗП-304.АС-09.16.

Сторони визнають, що зазначений робочий проект було прийнято та затверджено замовником, і він в подальшому став підставою для видачі дозволу на виконання будівельних робіт.

Допитаний у судовому засіданні головний інспектор будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Запорізькій області Маслов М.С. суду надав показання про те, що є посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, який проводив перевірку об`єкта, виявив порушення позивачем будівельних норм та склав оскаржувані рішення. Свідок повідомив, що порушення допущене ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» полягає у тому, що до моменту початку здійснення проектних робіт, на ділянці майбутнього будівництва мали бути здійснення випробування ґрунтів палями. Без цих випробувань, проектант не мав права приступати до проектування. Свідок наголошує, що проектант (позивач) мав виключно два варіанти дій: або відмовитися від виконання укладеного із замовником будівництва договору на здійснення проектних робіт, або зупинити такі роботи вимагаючи від замовника проектних робіт проведення випробування ґрунтів палями. Із показань наданих свідком судом з`ясовано, що діючі будівельні стандарти та норми не покладають на позивача, як проектну організацію, виконання вишукувань, у вигляді випробування ґрунтів палями, і такими повноваженнями по організації випробувань наділений замовник будівництва. Із показань свідка слідує, що випробування ґрунтів палями, є одним із видів вихідних даних для проектування, які належало передчасно отримати до початку проектних робіт. Вважає, що внаслідок того, що до моменту здійснення проектантом своїх функцій не були проведені випробування ґрунтів палями, у робочий проект будівництва об`єкту закладено невірний тип паль у якості фундаменту, що підтверджує висновок Запорізького відділення Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» про здійснення випробування ґрунтів палями вже на стадії будівництва. Також пояснив, що позивач під час виконання будівельних робіт невірно визначив місце проведення випробування ґрунтів палями під час складення технічного завдання на такі випробування, і такі випробування були проведення у місці, відмінному від того, яке визначено проектною організацією.

Допитаний у судовому засіданні директор філії ДП «Укрдербудекспертиза» у Запорізькій області Браун Ю.Д., суду надав показання про те, що група експертів філії ДП «Укрдербудекспертиза» у Запорізькій області, на підставі завдання та укладеного із замовником будівництва договору, здійснювали експертизу розробленого ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» робочого проекту. За результатами усунення проектантом певних зауважень, проектна документація на об`єкт розроблена з дотриманням вимог міцності, надійності, довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, про що видано відповідний («позитивний») експертний звіт. Останній пояснив, що будівельні норм, стандарти та правила не зобов`язували проводити випробування ґрунтів палями до моменту складення та затвердження проектної документації, і такі випробування допустимо здійснювати на стадії будівельних робіт за умови передбачення таких випробувань у проектній документації, що передбачено у робочому проекті складеному ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ». Свідок звернув увагу, що в якості вихідних даних для здійснення проектування, позивачу було надано висновок про інженерно-геологічні вишукування на ділянці будівництва басейна складений Запорізьким відділенням Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій», і таких даних достатньо для визначення проектантом фундаменту об`єкту, а також виду і розміру паль. У світлі наданих у вигляді дослідження інженерно-геологічних вишукувань, проектант правомірно визначив фундаментом об`єкту буроін`єкційні палі великого діаметру, і експертна організація перевіряла розрахунки навантаження майбутньої будівлі. Вважає, що висновки зроблені відповідачем є безпідставними, а порушень будівельних норм, стандартів та правил, у рішеннях позивача не має. Пояснив, що здійснені Запорізьким відділенням Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» випробування ґрунтів палями на майданчику будівництва відбувалося з порушеннями.

Судом проаналізовані норми державних будівельних норм, якими відповідач обґрунтовує оскаржувані рішення, зокрема, основні положення і вимоги щодо проектування основ і фундаментів будівель та споруд на час складення позивачем проектної документації інфраструктури встановлювали норми ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування» (із змінами №1 та №2).

Відповідно до п. 8.5.3.1 ДБН В.2.1-10-2009, несучу здатність паль за властивостями ґрунтової основи слід визначати: розрахунковими методами згідно з 8.5.3.2; за даними польових випробувань згідно з 8.5.3.5, а для остаточного її визначення і робочого проектування за даними випробувань натурних паль.

При оцінці цього положення, суд виходить із синтаксичної основи речення, яка поділяє за допомогою розділових знаків способи визначення несучої здатності паль на два за допомогою застосованої коми з крапкою. Тобто, пункт 8.5.3.1 ДБН В.2.1-10-2009 визначає два підходи до визначення несучої здатності: за допомогою розрахункового методу, а також шляхом випробування паль, одним із яких є випробування натурних паль.

У сукупності з тим, що словосполучення «робоче проектування», на якому наполягає відповідач, як обов`язковому до позивача, не регламентоване ДБН В.2.1-10-2009, а також іншими будівельними стандартами і нормами, і нормативного визначення цього поняття відповідач суду в ході судового розгляду так і не надав, а суд не виявив. Відтак, суд приходить до висновку, що випробувань натурних паль є обов`язковими саме під час проектування на основі другого методу за допомогою випробувань.

Надаючи оцінку необхідності здійснення випробувань натурних паль до моменту складення, а також затвердження проектної документації, суд бере до уваги наступне:

по-перше, системний аналіз інших положень ДБН В.2.1-10-2009 не містить вказівки необхідності випробування натурних паль саме до, або під час процесу складення робочого проекту;

по-друге, у системному зв`язку із отриманими від свідка ОСОБА_3 поясненнями, що результати випробування ґрунтів палями, є вихідними даними на проектування, а замовник будівництва наділений дискреційним розсудом у визначенні цих вихідних даних, в тому числі закладення завдання із проведення таких випробувань на етапі укладення договору на розроблення проектної документації. До такого висновку суд прийшов на підставі аналізу вільного розсуду та наявності повноважень замовника визначати обсяг вихідних даних та завдань поставлених під час проектування, що унормовано Додатком Б «Завдання на проектування. Перелік основних даних та вимог» ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», а також пунктом 4.2.4 ДСТУ-Н Б А.3.1-33:2015 «Настанова щодо підготовки та складання договорів підряду на виконання проектно-вишукувальних та будівельних робіт».

Крім того, суд погоджується з доводами третьої особи, що випробуванню ґрунтів палями має передувати визначення об`ємних та інших характеристик запланованого до будівництва об`єкту, проектних рішень щодо місця розташування об`єкту, а також завчасного визначення фундаменту басейна, зокрема, типу, конструкції і розміру паль, без яких не можливо визначити спосіб та предмет випробування. Підтвердженням правильності такої позиції є долучений до матеріалів справи лист Запорізького відділення Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій». З нього слідує, що випробування виконуються спеціалізованими організаціями з метою перевірки відповідності несучої здатності паль pазрахунковому навантаженню, встановленим в проекті пальового фундаменту (див. п. 4.3 ДСТУ Б.В.2.1.-1-95) відповідно до програми. Програма польових випробувань ґрунтів палями розробляться фахівцями спеціалізованої організації на основані прийнятих в проекті: виду і конструкції паль, їх форми, діаметра; способів занурення паль або їх влаштування; pазрахункованому навантаженню на палі; ґрунтових умов об`єкта, прийнятих в проекті по результату інженерно-геологічних вишукувань (див. додаток А ДСТУ Б.В.2.1.-1-95).

Цей же доказ підтверджує, що ДБН В.2.1-10-2009 дозволяє визначати несучу здатність паль на стадії проектування розрахунковим методом без випробування паль.

Окрім цього, в матеріалах справи знаходиться висновок судового експерта від 29.09.2020 №2712 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по справі №280/1964/20, з пункту 3 якого слідує, що будівельні норми, діючі на момент виконання проектних робіт, допускають розробку проектної документації в одну стадію (робочий проект), на підставі виконання розрахунку несучої здатності буроін`єкційних паль, без проведення випробування ґрунтів палями, а згідно до результатів інженерно-геологічних вишукувань, визначених у Висновку ВРО-328-328.84.16-001 від 22.11.2016, які є вихідними даними наданими Замовником.

Отже, суд приходить до висновку, ані замовник проектування, ані положення державних будівельних стандартів та норм, в тому числі ДБН В.2.1-10-2009, не вимагали здійснення випробувань ґрунтів натурними палями до або під час складення позивачем робочого проекту «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, вул. Наукове містечко, 59, м.Запоріжжя». Відтак, у діях та рішеннях ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» не може вбачатися порушення п. 8.5.3.1 ДБН В.2.1-10-2009, у зв`язку з тим, що випробування паль є вихідними даними на проектування, а відповідальним за такі є не проектант, а замовник.

Відповідно до пункту 8.5.2.1 ДБН В.2.1-10-2009, який також ставиться у провину позивачу слідує: проектування паль і пальових фундаментів споруд слід виконувати з урахуванням конструктивно-планувальних рішень їх несучих конструкцій, результатів інженерно-геологічних вишукувань для будівництва з урахуванням особливостей для пальових фундаментів згідно з ДБН А.2.1-1, загальних вимог до проектування основ і фундаментів згідно з ДБН В.2.1-10, особливостей ґрунтових основ і територій з особливими умовами відповідно до ДБН В.1.1-5, ч. І і ч. II та класу відповідальності об`єкта згідно з ДБН В.1.2-14.

Як зазначив представник відповідача у судовому засіданні, під порушенням, а саме неврахуванням позивачем під час проектування результатів інженерно-геологічних вишукувань для будівництва, і як наслідок викладеного вище пункту ДБН, останній мав на увазі відсутність випробування ґрунтів натурними палями до або під час проектування, проте, при перевірці судом означеного твердження встановлено його хибність.

Так, у термін інженерно геологічні вишукування, відповідач вкладає випробування ґрунтів натурними палями, водночас, випробування натурних паль пункт 6.2 ДБН А.2.1-1-2008 відносить до спеціалізованих вишукувань. Натомість, пункт 1.5. ДБН А.2.1-1-2008 «Інженерні вишукування для будівництва» розрізняє такі види інженерних вишукувань як інженерно-геологічні, а також спеціалізовані (умовно вишукувальні).

Як встановлено судом, результати інженерно-геологічних вишукувань у формі висновку Запорізького відділення Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» №ВРО-328-328.84.16-001 від 22.11.2016 були покладені в основу виготовленої позивачем проектної документації, що підтверджує в тому числі експертний звіт №08-0490/2-17 філії ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Запорізькій області. Матеріали справи не містять доказів, які спростовують використання позивачем результатів інженерно-геологічних вишукувань передбачених висновком №ВРО-328-328.84.16-001 від 22.11.2016 під час складення робочого проекту.

Отже, в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження порушення позивачем вимог пункту 8.5.2.1 ДБН В.2.1-10-2009.

Судом досліджено долучений відповідачем до відзиву висновок Запорізького відділення Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» за результатами статичних випробувань ґрунтів палями на майданчику об`єкта «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя» під позначенням ВРВ-328-328-147.18-001. З нього вбачається наступне:

У якості фундаментів басейну планується використовувати найбільш дешеві бурові палі - буроін`єкційні палі діаметру 620мм, 420мм довжиною ~ 17,20м. В якості опорного шару для паль прийняті жорствяно-щебеністі фунти ІГЕ-VI (шару 6).

На майданчику будівництва, згідно технічного завдання і програми випробувань, статичним вертикальним вдавлюючим навантаженням ґрунти були випробувані чотирма буроін`єкційними палями: дві палі діаметром 620мм, дві палі діаметром 420мм, всі довжиною 17,20м. Параметри дослідних паль, результати випробувань фунтів палями і визначення розрахункових вдавлюючих навантажень наведені в таблицях 2.1,3.1.

Аналізуючи отримані результати, можна зробити висновок, що даний вид паль - буроін`єкційні великого діаметру - на майданчику будівництва басейну використовувати не можна.

У якості фундаментів басейну рекомендується використовувати буронабівні палі із кріпленням стінок свердловин інвентарними обсадними трубами, які витягуються, с зануренням нижнього кінця паль в жорствяно-щебеністі ґрунти ІГЕ-VІ (шару 6) до 2,0м.

Розрахункове вдавлююче навантаження, передане на буроін`єкційну палю 620мм, оперту в жорствяно-щебеністі фунти ІГЕ-VI (шару 6), становить -15,1тс, а аналогічної палі 420мм становить 4,5тс.

Аналізуючи отримані результати, можна зробити висновок, що даний вид паль - буроін`єкційні великого діаметру - на майданчику будівництва басейну використовувати не можна. У якості фундаментів басейну рекомендується використовувати буронабівні палі із кріпленням стінок свердловин інвентарними обсадними трубами, які витягуються, с зануренням нижнього кінця паль в жорствяно-щебеністі ґрунти ІГЕ-VІ (шару 6) до 2,0м.

Суд не враховує Висновок ВРВ-328-328-147.18-001 в якості належного і допустимого доказу порушення Позивачем вимог будівельних норм, стандартів і правил з декількох причин:

по-перше, самі по собі, результати випробування ґрунтів палями, зокрема, про не можливість використання буроін`єкційних паль великого діаметру на майданчику будівництва басейну не є свідченням прийняття позивачем невірних проектних рішень, оскільки такі приймаються в контексті наданих йому вихідних даних. В ході судового розгляду, відповідач не довів, що в наданих позивачу вихідних даних він прийняв невірне проектне рішення;

по-друге, судом встановлено, що інженерно-геологічні умови території (ділянки) зі спливом часу можуть змінюватися;

по-третє, посадові особи відповідача, маючи передбачені підпунктами 4,7 пункту 13 Порядку №553 повноваження під час проведення позапланової перевірки право проводити перевірку відповідності виконання будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, своєчасності та якості проведення передбачених проектною документацією випробувань, а також на залучення до проведення перевірки експертних організацій, такими повноваженнями посадові особи Департаменту ДАБІ у Запорізькій області не скористалися, що підтвердили в ході судового розгляду, зокрема про те, що не перевіряли якість та результати випробувань ґрунтів палями на майданчику будівництва об`єкта.

Суд критично ставиться до результатів висновку ВРВ-328-328-147.18-001, з огляду на той факт, що згідно показань свідка ОСОБА_3 , випробування ґрунтів палями відбувалося без дотримання технічного завдання на проведення цих випробувань, що складені головним інженером проекту Бородіним А.Ю., зокрема, в частині визначення місця проведення випробувань. Окрім того, представник третьої особи також наполягав на тому, що випробування ґрунтів відбулося поза місцем забудови.

Відповідно до Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 560, перед схваленням та затвердженням проектів будівництва у випадках, визначених статтею 31 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, проводиться експертиза проектів будівництва.

Пунктом 1.3. Договору №304.АС від 07.09.2016 визначено, що результатом виконання проектних робіт по об`єкту є виготовлена підрядником (позивачем) проектно-кошторисна документація та отриманий позитивний експертний висновок експертної організації державної форми власності.

Як встановлено судом, 25 жовтня 2017 року директором філії ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Запорізькій області Брауном Ю.Д. затверджено експертний звіт №08-0490/2-17 щодо розгляду проектної документації за робочим проектом: «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя».

Згідно вказаного звіту, за результатами розгляду проектної документації та усунення проектною організацією ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» зауважень в робочому порядку, встановлено, що дана проектна документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності, довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, в тому числі щодо доступності для осіб з обмеженими можливостями та інших маломобільних груп населення; санітарного і епідеміологічного благополуччя населення; пожежної безпеки; кошторисної частини проекту будівництв і може бути затверджена в установленому порядку з відповідними технічними показниками, які зазначені у звіті.

В матеріалах справи також міститься висновок судового експерта від 29.09.2020 №2712 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, в результаті якої встановлено, що розрахунок несучої здатності паль виконаний згідно вимог чинних норм та у відповідності до інженерно-геологічних умов майданчика будівництва.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про основи містобудування», державний контроль у сфері містобудування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Судом встановлено, що такий контроль здійснюється не тільки в формі проведення планових та позапланових перевірок. Такий контроль запроваджено ще на етапі вирішення питання про початок будівельних робіт.

Стаття 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, що право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються, зокрема, проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», основними принципами державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності, зокрема, є:

захист прав, законних інтересів суспільства, територіальних громад та громадян, життя громадян, охорона навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

відповідальність посадових осіб дозвільних органів, адміністраторів та суб`єктів господарювання за порушення вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру.

Частина четверта статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», однією із підстав для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт визначає невідповідність поданих документів вимогам законодавства.

В ході судового розгляду встановлено, що на підставі Робочого проекту «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя» шифр ЗП-304.АС-09.16 розробленого позивачем, відповідач видав дозвіл на виконання будівельних робіт, який станом на момент розгляду справи судом є чинний і не анульований.

Відповідно до пункту 12 Порядку №553, посадові особи органу державного архітектурно будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Надаючи оцінку висновку відповідача про те, що позивачем не забезпечено надійність об`єкта, суд враховує, що з пояснень наданих відповідачем у ході судового розгляду, статус «об`єкта», отримує будинок чи споруда лише після прийняття її в експлуатацію. Зазначена теза знайшла своє підтвердження у статті 4 Закону України «Про архітектурну діяльність». Як встановлено судом, будівля басейну у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя на час винесення судом рішення, не тільки не прийнята в експлуатацію, але і не збудована.

Отже, висновок відповідача в оскаржуваних рішеннях про те, що позивач не забезпечив надійність об`єкта не відповідає дійсності.

Судом дослідив і таку підставу для притягнення позивача до відповідальності, як прийняття позивачем проектних рішень щодо зони проведення випробовування ґрунтів палями із порушенням п.4.6 ДСТУ Б В.2.1-1-95 «Ґрунти. Методи польових випробувань палями».

Відповідно до пункту 4.6 ДСТУ Б В.2.1-1-95 «Ґрунти. Методи польових випробувань палями», випробування просідаючих ґрунтів, що проводяться із замочуванням, слід виконувати на спеціально відведеному дослідному майданчику, який розташований на відстані не менш ніж 1,5Н від об`єкта, що будується, з боку зниження рельєфу майданчика (Н товщина всіх просідаючих шарів ґрунту). Просідаючі властивості фунтів та товщина просідаючих шарів ґрунту на дослідному та наміченому для забудови майданчиках повинні бути ідентичними.

Як встановлено судом, позивач не проводив випробування ґрунтів на майданчику будівництва. Такі випробування на майданчику «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя» проводило Запорізьке відділення Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій». Окрім того, у оскаржуваних у справі рішеннях вказано, що «роботи за робочою програмою статичних випробувань ґрунтів палями на майданчику … було виконано у відповідності до … будівельних стандартів, норм і правил».

Ці обставини свідчать про відсутність передбачених пунктом 4.6 ДСТУ Б В.2.1-1-9 протиправних дій з боку позивача, і як наслідок, відсутність порушення цього пункту.

Окрім того, рішення позивача щодо зони проведення випробовування ґрунтів палями не відноситься до складу проектної документації.

Судом встановлено, що під прийняттям позивачем невірних проектних рішень щодо зони проведення випробовування ґрунтів палями відповідач вбачав складення технічного завдання на проведення випробування ґрунтів палями від 26.09.2018.

Відповідно до пункту 3.17 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», проектна документація це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Пунктом 11.2 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 визначено стадії проектування.

Судом встановлено, що проектна документація на «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя» мала одну стадію, а саме робочий проект.

Пунктом 8.2 ДБН А.2.2-3:2014 визначено, що робочий проект є інтегруючою стадією проектування і складається з двох частин затверджувальної частини та робочої документації. Склад і зміст затверджувальної частини наведені у додатках Д та Е цього ДБН. Пункт 9.2 ДБН А.2.2-3:2014 визначає, що склад робочої документації викладено у додатку Ж.

За результатом аналізу додатків «Д», «Е», «Ж» ДБН А.2.2-3:2014 судом встановлено, що технічне завдання на проведення випробування ґрунтів палями не є складовою частиною робочого проекту на «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, Наукове містечко, 59, м. Запоріжжя».

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, станом на момент прийняття оскаржуваних рішень), проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Із викладеного слідує, що процес створення проектної документації завершується моментом її затвердження замовником.

Як встановлено судом, складення позивачем технічного завдання на проведення випробування ґрунтів палями від 26.09.2018 відбулося вже після затвердження робочого проекту замовником вже на етапі виконання будівельних робіт.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил

Отже, рішення позивача щодо зони проведення випробовування ґрунтів палями не утворює склад правопорушення передбаченого частиною першою статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» із тієї причини, що технічне завдання на випробування ґрунтів палями форма прийнятого позивачем рішення, за своїм змістом не входить до складу проектної документації в розумінні ДБН А.2.2-3:2014, що підтверджує, в тому числі, висновок судового експерта від 29.09.2020 №2712 за результатами проведення судової будівельно технічної експертизи. Складення такого технічного завдання не покладав на позивача і замовник проектних робіт договором №304.АС на виконання проектних робіт від 07.09.2016.

Також, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів передачі позивачем замовнику рішення позивача у формі технічного завдання щодо зони проведення випробовування ґрунтів палями, як однієї із складових підстав для притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною першою статті77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, під час судового розгляду справи наступні обгрунтування відповідача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, зокрема,

розроблена ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» () проектна документація передана замовнику для будівництва об`єкту: «Будівництво басейна у комунальному вищому навчальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, вул. Наукове містечко, 59, м.Запоріжжя», розроблена без врахування конструктивно-планувальних рішень несучих конструкцій, результатів інженерно геологічних вишукувань для будівництва, урахування особливостей для пальових фундаментів, загальних вимог до проектування основ і фундаментів, особливостей ґрунтових основ і територій з особливими умовами;

проектні рішення прийняті не включаючи обґрунтований вибір конструкції, матеріалу і глибини закладання паль, класифікації паль і пальових фундаментів, без визначення несучої здатності паль за властивостями ґрунтової основи, та без врахування даних випробовування паль.

Так, відповідач в ході судового розгляду належним чином не розтлумачив, в чому полягає сутність зазначених порушень, яким чином він це встановив, та якими саме доказами ці обставини підтверджуються. Натомість, в ході судового розгляду відповідач підтвердив, що в ході проведення позапланового заходу державного нагляду, посадовими особами Департаменту ДАБІ у Запорізькій області не перевірялися розрахунки навантаження фундаменту передбаченого в робочому проекті позивача, в тому числі не перевірялася здатність визначених ним паль витримати навантаження запроектованої будівлі в умовах наданих замовником вихідних даних, в тому числі інженерно-геологічних вишукувань, що вказує на поверхневий та формальний підхід до констатації порушень.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд виходить з того, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень включає в себе те, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до правового висновку викладеного Верховним Судом у постанові від 05.03.2020 по справі №640/467/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути обґрунтовані та можуть ґрунтуватися виключно на належних та достатніх доказах.

Суд звертає увагу на необхідність дотримання контролюючим органом принципу юридичної визначеності, який згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (рішення по справі Yvonne van Duin v. Home Office) означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справа Лелас проти Хорватії, від 20.05.2010 року, і справа Тошкуце та інші проти Румунії, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онерїлдіз проти Туреччини та Беєлер проти Італії). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (Левас проти Хорватії).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України, ст. 6 КАС України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що зазначення відповідачем у оскаржуваних рішеннях лише загальних формулювань, без конкретизації чітко сформульованого порушення у діях позивача є порушенням принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев`яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб; експертна організація - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд також звернув увагу, що відповідач не притягував до відповідальності філію ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Запорізькій області, яка затвердила експертний звіт №08-0490/2-17 щодо розгляду проектної документації позивача, що фактично свідчить про виготовлення її у відповідності до діючого законодавства та будівельних норм.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, за змістом якої законність, пропорційність, обмеження дискреції, добросовісність і процедурні гарантії є тими законодавчими інструментами, які мають забезпечити захист особи від державного свавілля. Право особи на участь у процесі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення є однією із ключових гарантій реалізації її права у сфері публічних правовідносин, що передбачено пунктом 9 частини третьої статті 2 КАС України.

Аналіз наведених судом нормативно-правових актів та встановлених обставин дає суду підстави для висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, відповідач діяв не в порядку та не у спосіб, встановлений законом, не довів належними та допустимими доказами вчинення ТОВ «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» правопорушення у сфері містобудівної діяльності, оскаржуване рішення не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення у справі суд вирішує, як розподілити судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності з частинами першою та третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд враховує, що докази про розмір судових витрат та відповідну заяву позивачем було подано до закінчення судових дебатів.

11.12.2020 представником позивача подано клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 5500 грн., на підтвердження яких додано договір №2707720 від 27.07.2020, рахунок №1278 від 27.07.2020, акт приймання-передачі висновку від 29.09.2020, платіжне доручення №99 від 14.08.2020 та скріншотом системи електорнногобанкінгу.

Представником відповідача заперечень щодо поданого клопотання не надавалися.

Частиною четвертою статті 137 КАС України передбачено, що у випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно частини п`ятої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору у розмірі 4939,70 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 5500,00 грн. підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 Б2, ) до Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 8-а, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) в особі філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, вул.. Незалежної України, 3) про визнання протиправними та скасування припису та постанови задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил від 18.02.2020 №2.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №3/1008-1.18/601 від 03.03.2020 у сумі 189180 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖПРОЕКТ» (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 Б2, ) судовий збір у розмірі 4939 (чотири тисячі двісті чотири) гривень 70 копійок та витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 12.01.2021.

Суддя О.О. Артоуз