Справа № 160/10683/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
07.09.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати період з 04.03.2005р. по 02.01.2006р. до пільгового стажу та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з додаванням пільгового стажу на підземних роботах до 15 років, виплатити перераховане та виплачувати пенсію в розмірі 80% заробітної плати (доходу), починаючи з 04 березня 2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, в якій чітко визначитися з відповідачем, до якого він бажає пред`явити свої позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії, з урахуванням того, що перерахунок та призначення пенсійних виплат здійснюється саме відповідним пенсійним органом, зазначити дату і номер відповідного рішення суб`єкта владних повноважень - відповідача, з яким фактично не погоджується позивач і просить визнати протиправним та конкретизувати періоди, які останній просить зарахувати до його пільгового стажу на підземних роботах, а також копії цієї уточненої позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.
На виконання ухвали суду від 14 вересня 2020 року позивачем 01.10.2020р. усунуті вищевказані недоліки позовної заяви та подано уточнену позовну заяву, в якій визначено відповідачем у справі саме: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області та викладено позовні вимоги в новій редакції.
Також вказаною ухвалою суду витребувано у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Крім того, 26.10.2020р. на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2020р. відповідачем надано копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257, 258, 263 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 25.08.2018р. та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).
05.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії з додаванням пільгового стажу на підземних роботах до 15 років згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», до якої, зокрема, надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугіллля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське».
Не погоджуючись з означеною відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії із застосуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи в ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» з 21.02.2005р. по 02.01.2006р., вважаючи, що наявність у нього необхідного пільгового стажу для такого перерахунку пенсії підтверджена всіма необхідними документами, ОСОБА_1 звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Розділу XIV-1 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
16.09.2008 року набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345 (далі Закон №345) (тобто до призначення пенсії позивачеві), спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Дія цього Закону, відповідно до положень частини першої, поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Відповідно до статті 8 Закону №345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
До кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені цим законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день та працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністром України, та членів їх сімей.
Абзацом 1 частини 3 статті 28 Закону №1058-IV (в редакції Закону №345) також передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Так, з трудової книжки позивача серії УКР №2110251, копія якої міститься в матеріалах справи, слідує, що ОСОБА_1 у спірний період працював, зокрема (записи 9-13):
- з 10.01.2005р. прийнято підземним учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті (розпорядження №3К від 10.01.2005р.);
- з 13.01.2005р. по 02.03.2005р. направлено на курси машиніста підземних установок (розпорядження №6К від 13.01.2005р.);
- з 09.03.2005р. переведено підземним машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем в шахті (розпорядження №32К від 09.03.2005р.);
- з 26.12.2005р. на базі філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта Дніпровська» створено виробничий структурний підрозділ «Шахта Дніпровська» ВАТ «Павлоградвугілля» (Протокол засідання загальних збрів акціонерів №3 від 16.09.2005р.; наказ ВАТ «Павлоградвугілля» №567 від 07.12.2005р.;
- виробничий структурний підрозділ «Шахта Дніпровська» ВАТ «Павлоградвугілля» перейменовано у виробничий структурний підрозділ «Шахта Дніпровська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 22.04.2011р. згідно зі Статутом ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», затвердженим загальними зборами акціонерів ВАТ «Павлоградвугілля» від 19.04.2011р., протокол №11;
- шляхом об`єднання виробничого структурного підрозділу «Шахта Дніпровська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та виробничого структурного підрозділу «Шахта ім. М.І.Сташкова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» створено виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно з рішенням Наглядової ради ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 17.09.2012р.;
- 01.01.2013р. переведено машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем у шахті дільниці конвеєрного транспорту ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Відповідно до довідки про підтвердження пільгового стажу роботи від 04.09.2018р. №355, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугіллля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське», копія якої міститься в пенсійній справі ОСОБА_1 , позивач:
- з 10.01.2005р. прийнятий підземним учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті (Список №1 розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1а);
- з 13.01.2005р. по 03.03.2005р. направлений на курси з відривом від виробництва в УП «Шахта ім. М.І.Сташкова» за професією машиніста підземних установок;
- в період з 04.03.2005р. по 08.03.2005р. повернутий на попереднє місце роботи - працював в ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» учень машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті (Список №1 розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1а);
- з 09.03.2005р. по час видачі довідки переведено підземним машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем в шахті (Список №1 розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1а).
Також у довідці про підтвердження пільгового стажу роботи від 04.09.2018р. №355, виданій ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугіллля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське», зазначено, що атестація робочих місць підтверджується:
- наказом №108 від 21.02.2000р., атестацію продовжено на підставі листа ОСОБА_2 №003/97-1-306 від 03.08.2006р. до 03.01.2006р.;
- розпорядженням №7 від 03.01.2006р.
Таким чином, записами трудової книжки позивача та уточнюючою довідкою ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугіллля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» від 04.09.2018р. №355 підтверджено роботу ОСОБА_1 у спірний період з 04.03.2005р. по 02.01.2006р. на посаді, передбаченій Списком №1 (розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1а), з повним робочим днем на підземних роботах (у шахті), а також факт проведення атестації його робочого місця.
Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 ОСОБА_1 періоду його роботи з 04.03.2005р. по 02.01.2006р. через те, що цей період є періодом перерви в атестації його робочого місця, суд зазначає наступне.
За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, п.11 Порядку №442 (в редакції, що діяла в спірний період) передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.
Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку №1, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, своєчасність та правильність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Крім того, відповідно до підпункту Б пункту 1 Порядку та Положення про Державну експертизу умов праці, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 1 грудня 1990 року № 357 (що діяло в спірний період), передбачено, що контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах покладався на органи державної експертизи умов праці.
Як свідчать матеріали справи, атестацію робочого місця позивача проведено відповідно до наказу підприємства №108 від 21.02.2000р., що підтверджується довідкою ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугіллля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» від 04.09.2018р. №355 та відповідачем не заперечується.
Тобто, з урахуванням приписів п.4.2 Порядку №383 результати цієї атестації діяли до 21.02.2005р.
Разом з тим, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що листом головного державного експерта Дніпропетровської області Просандєєва А.І. №003/97-1-306 від 03.08.2006р. на звернення ВСП «Шахта Дніпровська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з урахуванням важкого фінансового становища, що сталося на шахті, з незалежних від підприємства причин, яке не дозволило у відповідні терміни провести чергову атестацію робочих місць за умовами праці, а тому замість 2005 року вказану атестацію проведено в 2006 році, водночас, враховуючи те, що за минулий термін умови і характер праці, технологія виробництва і дислокація робочих місць не змінились, на підставі наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000р. №205, з метою соціального захисту працюючих в шкідливих і важких умовах праці, Дніпропетровська обласна державна експертиза умов праці надала згоду на поширення терміну дії наказу від 21.02.2000 року №108 до 03 січня 2006 року.
Наступна чергова атестація проведена на підприємстві 03.01.2006р. відповідно до розпорядження №7, і цією атестацією також підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 за посадою (професією), яку обіймав позивач.
Відповідачем не спростовано ті обставини, що жодних змін в організації роботи за робочим місцем позивача, змін у назві професії, колі службових обов`язків з моменту атестації у 2000 році до повторної атестації у 2006 році не відбувалось.
При цьому незмінність особливо важких та особливо шкідливих умов праці на підприємстві за професією підземного машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті згідно зі Списком №1 підтверджена кожною черговою атестацією робочих місць за умовами праці, що проводились у період роботи позивача за даною професією на підприємстві.
Таким чином, продовження строку дії наказу підприємства про проведення атестації робочих місць за умовами праці №108 від 21.02.2000р. до 03.01.2006р. погоджено головним державним експертом Дніпропетровської області Просандєєвим А.І. 03.08.2006р.
Отже, результати атестації робочих міст за умовами праці 2000р. продовжено на весь міжатестаційний період, в тому числі на спірний період з 04.03.2005р. по 02.01.2006р., при цьому робоче місце позивача за професією підземного машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті за умовами та характером праці в цей період під час проведення чергової атестації не змінювалось, що підтверджено результатами наступних атестацій робочих місць 2006р. та 2011р., тому є таким, що в цей період було атестоване та дає право позивачеві на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
Таким чином, вищеозначеними доказами у їх сукупності підтверджено характер роботи і стажу, який дає позивачу право на зарахування до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоду його роботи з 04.03.2005р. по 02.01.2006р. в ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугіллля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське», а тому відмова відповідача у зарахуванні цього періоду до пільгового стажу позивача є протиправною і підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити таке зарахування - задоволенню.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважає й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того суд зауважує, що в рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Враховуючи встановлення судом, що при розгляді заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з додаванням до пільгового стажу на підземних роботах до 15 років згідно зі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до пільгового стажу позивача на підземних роботах за Списком №1 періоду його роботи в ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» з 04.03.2005р. по 02.01.2006р., що, в свою чергу, потягнуло за собою відмову у перерахунку пенсії позивача, а також зважаючи на те, що така відмова визнана судом протиправною і відповідача зобов`язано здійснити відповідне зарахування спірного періоду роботи позивача до його пільгового стажу на підземних роботах, внаслідок чого, з урахуванням того, що до такого зарахування пільговий стаж позивача за Списком № 1 складав 14 років 2 місяці 29 днів, що відповідачем визнається, а після зарахування спірного періоду роботи з 04.03.2005р. по 02.01.2006р. цей стаж позивача збільшується на 9 місяців 29 днів, що у сукупності з попередньо набутим пільговим стажем на підземних роботах складає понад 15 років, суд доходить висновку про обґрунтованість твердження позивача про наявність у нього права на перерахунок пільгової пенсії відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити такий перерахунок та виплату різниці з урахуванням раніше виплачених сум.
Водночас, абз.1-2 ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:
- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Зважаючи на те, що з заявою про перерахунок пенсії та всіма необхідними для цього документами ОСОБА_1 звернувся до відповідача 05.05.2020р., то, з урахуванням приписів абз.1-2 ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії позивача має бути проведений з 01.05.2020р., а не з 04 березня 2020 року, як помилково вважає позивач.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80грн., а тому, зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 04.11.2020 року.

Суддя О.М. Турова