Справа № 540/1929/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1929/20

Категорія: 112010201 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту: 16.10.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на Херсонського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Херсонській області про:

- визнання протиправними дії ГУПФ України в Херсонській області щодо нездійснення перерахунку нарахованого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та скасування рішення ГУПФ України в Херсонській області від 05 березня 2020 року №17/03-17;

- зобов`язання ГУПФ України в Херсонській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року у розмірі 86% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року №159/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що є суддею у відставці, перебуває на обліку ГУПФ України в Херсонській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди працюючого судді. Звернувшись 27 лютого 2020 року до ГУПФ України в Херсонській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Херсонського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року №159/20, відповідач рішенням від 05 березня 2020 року №17/03-17 відмовив у здійсненні такого перерахунку з підстав відсутності у рішенні Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 підстав для зміни розмірів суддівської винагороди та не прийняттям додатково нормативно-правового акту, яким визначено умови та порядок перерахунку призначеного довічного грошового утримання суддям у відставці на підставі вказаного рішення Конституційного Суду України. Позивачка вважає вказану відмову та рішення відповідача безпідставними та такими, що не відповідають ст.ст. 19, 129-1,151-2 Конституції України, та грубо порушують вимоги п.п.2.1, 2.3, 2.4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 в частині не здійснення відповідачем у встановлений 10 денний термін перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що положеннями ч.4 ст. 142 Закону України від 02 червня 2016 року №1402 "Про судоустрій і статус суддів" передбачено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці від 25 січня 2008 року №3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Так, відповідач вказує, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проведено позивачці, виходячи з розміру суддівської винагороди, встановленої на 01 січня 2020 року та обчисленої згідно діючих на момент проведення такого перерахунку, законодавчих норм. При цьому, рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-рп/2020 не є нормативно - правовим актом, яким змінено розмір суддівської винагороди, а до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у зв`язку із втратою чинності положень п.25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402 відповідні зміни до не внесені. Враховуючи зазначене, відповідач вважає рішення ГУПФ України в Херсонській області від 05 березня 2020 року №17/03-17 про відмову в перерахунку щомісячного грошового довічного утримання згідно із довідкою правомірним. При цьому, зазначає, що підстави для здійснення перерахунку щомісячного грошового довічного утримання згідно наданої позивачкою довідки від 26 лютого 2020 року №159/20 відсутні, оскільки право на наступний перерахунок за новими обставинами, виникне з 01 січня наступного року.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ГУПФ України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Херсонській області щодо нездійснення перерахунку недорахованого довічного грошового утримання ОСОБА_1 та скасовано рішення ГУПФ України в Херсонській області №17/03-17 від 05 березня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУПФ України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Херсонського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року №159/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ГУПФ України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Херсонській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ГУПФ України в Херсонській області зазначає, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі не врахував, що рішення Конституційного Суду від 18 лютого 2020 року №2-рп/2020 не змінювало розміри суддівської винагороди, також у ньому не порушувались питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддів у відставці, отже підстави для перерахунку грошового утримання позивача відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Херсонській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження.

Постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року №1515-VII ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апеляційного суду Херсонської області у відставку.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02 червня 2016 року №1402 "Про судоустрій і статус суддів".

27 лютого 2020 року позивач звернулась до ГУПФ України в Херсонській області зі заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додавши до неї довідку Херсонського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26 лютого 2020 року №159/20.

Вказана довідка видана ОСОБА_1 відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (пункт 1 розділу ІІ) та на підставі рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, згідно якої станом на 18 лютого 2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 184 976,00 грн., у тому числі: посадовий оклад - 115 610,00 грн., доплата за вислугу років - 69 366,00 грн.

05 березня 2020 року відповідачем прийнято рішення №17/03-17 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання гр. ОСОБА_1 на підставі заяви від 27 лютого 2020 року та довідки про розмір суддівської винагороди від 26 лютого 2020 року№159/02, яке вмотивовано відсутністю підстав для здійснення нового перерахунку щомісячного грошового довічного утримання, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди та не розглядалося питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці. Крім цього, Конституційним Судом України у рішенні від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 не визначено порядок його виконання у зв`язку із втратою чинності положень пункту 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402 зі змінами. Пунктом 5 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-рп/2020 рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність до вищевказаного Рішення. На сьогоднішній день зміні до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" не внесені.

Вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Херсонського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року №159/20, починаючи з 19 лютого 2020 року, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 року, оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.ст. 135, 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VII, Рішенню Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018, Рішенню Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Пунктом 4 ч.5 ст. 126 Конституції України встановлено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ (далі Закон №1402-VІІІ) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до п.2 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону 1402-VІІІ визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів" (далі Закон №2453-VІ), крім положень, зазначених у п.п.7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із ч.1 ст. 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Відповідно до ч.2 ст. 142 Закону №1402-VІІІ, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого ч.1 цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частинами 3, 4 та 5 ст. 142 Закону №1402-VІІІ передбачено, що щомісячне грошове утримання судді у відставці виплачується у відсотковому співвідношенні від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.3 ст. 135 Закону №1402-VІІІ базовий розмір посадового окладу судді становить:

судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, п.22 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VІІІ було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01 січня 2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до п.23 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, до проходження кваліфікаційного оцінювання отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів".

Законом України від 16 жовтня 2019 року №193-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07 листопада 2019 року, було виключено зазначені вище п.п.22, 23 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VІІІ.

Відповідно до п. 24 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402- VIII, розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у п.23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453- VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, Закон №1402-VIII передбачає однаковий порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці та не залежить від не/підтвердження таким суддею за результатами кваліфікаційного оцінювання відповідності займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді).

Відповідно до правого висновку Верховного Суду, який викладений, зокрема, у постанові від 11 лютого 2020 року у справі №200/3958/19-а, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності з 19 лютого 2020 року факту зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з огляду на таке.

Набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке визнано неконституційним, а тому такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону.

Таким чином, з 19 лютого 2020 року у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII, оскільки фактично відбулась зміна, по відношенню до позивача, розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, що є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому, колегія суддів зазначає, що з 01 січня 2020 року розмір посадового окладу для судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та оскільки з 19 лютого 2020 року втратили чинність обмеження, встановлені п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Херсонського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року №159/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Також, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції в цій справі, з якими погоджується і апеляційний суд, відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20 (Пз/9901/5/20), яка набрала законної сили 07 серпня 2020 року.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 14 січня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.