Справа № 159/6186/20
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/6186/20
Провадження № 2-а/159/14/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - Лесика В.О.,

за участі секретаря - Шокот С.Т.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області Рудакова Германа Володимировича, Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, в якому прохає скасувати постанову серії ДП18 №237738 від 22.11.2020 року, винесену інспектором з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області капралом поліції Рудаковим Германом Володимировичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Свої позовні вимоги обґрунтовуєнаступним, що згідно оскаржуваної постанови він 22.11.2020 року о 12 год. 38 хв., в м.Ковель по вул.Брестській керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT» здійснив обгін на залізничному переїзді, а також на законну вимогу не пред`явив відповідні документи, а саме посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію, поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п.п.14.6 (б), 2.1 (а), 2.1 (б), 2.1 (у) ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КупАП.

Вважає, що зазначеного правопорушення не вчиняв, оскільки на даній ділянці дороги перед ним рухався автомобіль зі швидкістю менше 30км. за годину і він здійснив його об`їзд. На даному проміжку дороги взагалі відсутня дорожня розмітка, що не забороняла йому зробити цей маневр, об`їзд закінчився на залізничному переїзді. Документи не пред`явив, оскільки вважає, що ним не було скоєно адміністративного правопорушення. З наведених вище обставин, дії відповідача вважає неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності - незаконною.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 30.11.2020 року.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Стислий виклад заперечень відповідача.

11.12.2020 року представником відповідача було подано відзив на позов.З якого вбачається, що позов не визнає і заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача у відзиві вказує, що підставою для винесення даної постанови стало те, що 22.11.2020 року поліцейським роти з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області Рудаковим Г.В. при здійснені патрулювання о 12 год. 38 хв. було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу «VOLKSWAGEN» д.н. НОМЕР_1 керуючи транспортним засобом, здійснив обгін на залізничному переїзді, чим порушив п.14.6 (б) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУАП.

При перевірці документів у водія, передбачених п.2.1 ПДР України та ст..16 ЗУ «Про дорожній рух», водій відмовився пред`явити на вимогу працівника поліції, чим було порушено п.2.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.126 КупАП.

Таким чином, оскільки було виявлено правопорушення вчинене ОСОБА_1 - було застосовано превентивні заходи передбачені ст.ст.32, 35 ЗУ «Про Національну поліцію», з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу. Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленого на форменому одязі патрульного, ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився пред`явити документи на транспортний засіб.

Позиція учасників судового розгляду.

У ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав викладених у ньому, прохає його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставили та відповідні їм правовідносини.

Предметом оскарження є постанова серії ДП18 №237738 від 22.11.2020 року, винесена інспектором з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області капралом поліції Рудаковим Германом Володимировичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення на підставі ст.36 КУпАП, у виді штрафу в сумі 425 гривень.

За змістом оскаржуваної постанови позивач 22.11.2020 року о 12 год. 38 хв. в м.Ковель по вул.Брестській керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT» здійснив обгін на залізничному переїзді, а також на законну вимогу не пред`явив відповідні документи, а саме посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію, поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.14.6 (б), 2.1 (а), 2.1 (б), 2.1 (у) ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КупАП.

Позивач заперечує факт вчинення ним вищевказаних правопорушень передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує про безпідставність позову та наявність у діях позивача складу адмінправопорушення. На підтвердження зазначених у відзиві обставин представником відповідача долучено відеозапис з місця події.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши наявні у справі докази приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В силу ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Із наданого відповідачем запису слідує, що автомобіль позивача слідував попереду автомобіля поліцейських, які під час руху проводили відеозапис та було зафіксовано на відеокамеру обгін/об`їзд іншого транспортного засобу на залізничному переїзді, що заборонено ПДР України, однак зробити з нього однозначний висновок про порушення ПДР України, не можна, зважаючи на пояснення позивача, що він здійснив об`їзд транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку з малою швидкістю і крім того на даній ділянці дороги відсутня розмітка.

Оскільки представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів порушення позивачем ПДР України, суд приходить до переконання про скасування постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Однак, зважаючи на такий доказ, суд приходить до висновку, що у працівників поліції були достатні підстави вважати, що позивачем при слідуванні через зазначений переїзд були порушені ПДР України і вони в даному конкретному випадку мали законні підстави для зупинення транспортного засобу позивача, що відповідає до ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», для з`ясування цих обставин.

Що стосується притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП суд зазначає наступне.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису на якому зафіксовані обставини притягнення особи до відповідальності слідує, що на вимогу працівника поліції ОСОБА_1. не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію, поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В судовому засіданні цієї обставини позивач не оспорював.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст.31 цього Закону визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.

За правилами п.2 ч.1 ст.32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.35 наведеного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з п.2.1 ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За приписами п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, позивач не заперечує факту непред`явлення посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію, поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу працівника поліції, однак вважає, що в розглядуваному випадку така вимога поліцейського є незаконною, а відтак не підлягала до виконання.

Однак, в силу вищенаведених норм Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відтак, суд вважає, що постанова в частині притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною та обґрунтованою а тому скасуванню не підлягає.

Суд наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Суд констатує, що доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Водночас, на думку позивача, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Окремо варто зауважити, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт обгону на залізничному переїзді не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 22.11.2020 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного суду України від 25.09.2019 року (справа №127/19283/17).

Також, суд враховує, що визначене у спірній постанові серії ДП18 №237738 стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.накладено відповідачем правомірно на позивача із урахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП, згідно яких якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому належить постанову серії ДП18 №237738 від 22.11.2020 року в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а в решті положень вказана постанова відповідає вимогам закону.

Відповідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень та одночасного вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. ст. 9, 72, 77, 229, 242-246, 250, 286 КАС України, ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126, ст.ст. 251,258,280 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію» суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти з обслуговування м.Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Рудакова Германа Володимировича від 22 листопада 2020 року серії ДП18 №237738 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В частині скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 14 січня 2021 року.

Головуючий: В.О.Лесик