Справа № 192/1890/20
Суддя: Тітова О. О.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/1890/20
Провадження № 2-а/192/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Тітової О.О., з участю секретаря - Чикової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, рядового поліції УПП у Дніпропетровській області Миршавка Владислава Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

25 листопада 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про скасування постанови ЕАМ № 3447789 від 18.11.2020 винесеної рядовим поліції УПП у Дніпропетровській області Миршавком Владиславом Анатолійовичем про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно постанови ЕАМ № 3447789 від 18.11.2020 його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 18.11.2020 він нібито керуючи автомобілем ТІ3110, реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, за що накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Позивач вважає постанову необґрунтованою, зазначає, що порушення п. 8.4 ПДР не було, оскільки він здійснив зупинку для вигрузки вантажу, оскільки є фізичною особою-підприємцем та надає послуги з доставки. Однак, працівниками поліції його доводи до уваги прийняті не були, винесли постанову про накладення штрафу без будь-якого розгляду справи, прав йому не роз`яснювали, а лише роздрукували постанову та зазначили про необхідність сплати штрафу.

За таких обставин винесена постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області 26 листопада 2020 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року було відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачі надали аналогічні відзив на позовну заяву в яких зазначають, що інспектором ПП Миршавком В.А. постанову винесено у повній відповідності із вимогами закону. Інспектор мав права розглянути справу та притягнути ОСОБА_1 до відповідальності на місці вчинення правопорушення, оскільки був безпосереднім свідком вчинення правопорушення. Розгляд справи про вчинене ОСОБА_1 правопорушення було здійснено за скороченою процедурою у скороченому провадженні, що повністю відповідає вимогам закону та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що Правил дорожнього руху не порушував. На його вимогу доказів вчинення адміністративного правопорушення на місті йому надано не було. Крім того, під час винесення постанови йому взагалі не роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується також оскаржуваною постановою, оскільки його підпису в даному пункту постанови немає. Працівник поліції тільки побачив, як він підходить до автомобілю, попросив його документи, вніс його дані до планшету та роздрукував постанову про накладення стягнення.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, рядовим поліції УПП у Дніпропетровській області Миршавком Владиславом Анатолійовичем винесена постанова серії ЕАМ №3447789 від 18.11.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

18 листопада 2020 року рядовий поліції УПП у Дніпропетровській області Миршавко В.А. виніс постанову про адміністративне правопорушення, в якій зазначив, що 18.11.2020 15:10:28 ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Суть правопорушення: 18.11.2020 15:10:28/м.Дніпро проспект Дмитра Яворницького 52/ водій керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР- Порушення вимог заборонних знаків та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: накласти штраф 255 грн.

Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення ст. 268 КУпАП в постанові серії АЕМ №3447789 від 18.11.2020 відсутні відомості про роз`яснення прав позивачу, оскільки його підпис у відповідній графі відсутній.

Також у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 у справі № 5-рп/2015, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 58, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вказаного, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АЕМ №3447789 від 18.11.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвів до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Окрім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В постанові зазначено про порушення позивачем п.8.4 «в» Правил дорожнього руху.

Пункт 8.4 Правил дорожнього руху визначає групи дорожніх знаків (підпункти «а»-«е») та визначає їх зміст, підпункт «в» містить заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Незважаючи на заперечення відповідача та посилання його на те, що він був свідком порушення позивачем ПДР, всупереч вимогам ст.258 КУпАП доказів на підтвердження того, що позивач дійсно порушив п.8.4 «в» Правил дорожнього руху України, відповідач в постанові не зазначено. Суду таких доказів також надано не було.

Витребувані судом фото та відеоматеріали не надані, відповідач зазначає про відсутність таких матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови відповідачем суду не надано, доводи позивача не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, ст.ст. 122, 245, 246, 247, 252, 254, 258, 276, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ЕАМ № 3447789 від 18.11.2020, винесену рядовим поліції УПП у Дніпропетровській області Миршавком Владиславом Анатолійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня ого проголошення.

Повне рішення буде складено 15 січня 2021 року.

Суддя О.О. Тітова