Справа № 420/1531/20
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 січня 2021 року

м. Київ

справа № 420/1531/20

адміністративне провадження № К/9901/1482/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарової І.А., Пасічник С.С.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області

на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року

у справі № 420/1531/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС в Одеській області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року позов задоволено.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року визнано неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС в Одеській області строку на апеляційне оскарження, відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 420/1531/20.

Не погоджуючись з ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року, Головне управління ДФС в Одеській області оскаржило її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Установлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року позов задоволено.

Вперше апеляційна скарга подана Головним управлінням ДФС в Одеській області 25 травня 2020 року, яка ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року залишена без руху для усунення недоліків: надання обґрунтувань вимог апеляційної скарги із зазначенням у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права з наданням копії таких обґрунтувань відповідно до кількості учасників справи; надання документа про сплату судового збору в сумі 1261,20 грн.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року апеляційна скарга повернута у зв`язку з неусуненням недоліків. Копія ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року у зв`язку з відсутністю фінансування направлена скаржнику 16 вересня 2020 року на електронну адресу, вказану в апеляційній скарзі. 16 вересня 2020 року скаржник надіслав повідомлення про отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції від 16 вересня 2020 року засобами електронного поштового зв`язку.

Повторно апеляційна скарга подана Головним управлінням ДПС в Одеській області засобами поштового зв`язку 15 жовтня 2020 року.

Залишаючи без руху повторно подану апеляційну скаргу, апеляційний суд в ухвалі від 04 листопада 2020 року зазначав, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка була додана до апеляційної скарги, не містить посилання на обставини, які об`єктивно унеможливлювали подання апеляційної скарги повторно у найкоротший строк після отримання копії ухвали апеляційного суду про повернення вперше поданої апеляційної скарги, враховуючи те, що зміст повторно поданої апеляційної скарги фактично відтворює зміст апеляційної скарги, поданої вперше.

Клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги, в якій скаржник навів інші підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, також не містить інформації щодо наявності обставин (крім констатації факту введення на території України карантину), які об`єктивно унеможливлювали подання апеляційної скарги повторно у найкоротший строк після отримання копії ухвали апеляційного суду про повернення вперше поданої апеляційної скарги.

Посилання скаржника на подання апеляційної скарги в межах річного строку з дня складання повного тексту рішення суду першої інстанції не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник цитує норми законодавства України, не зазначаючи в чому полягає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Суд звертає увагу податкового органу на те, що відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі № 420/1531/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

С.С. Пасічник