Справа № 240/1474/20
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Житомир

справа № 240/1474/20

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Коростишівської міської ради Кохана Івана Михайловича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Коростишівська міська рада Коростишівського району Житомирської області та Товариство з обмеженою відповідальністю "Садове-Агро", про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Коростишівської міської ради Кохана Івана Михайловича від 20.12.2019 №302 «Про зупинення рішення міської ради».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі №240/9374/19 та за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 на сесії Коростишівської міської ради 17.12.2019 прийнято рішення «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»». Однак, згідно з розпорядженням голови Коростишівської міської ради ОСОБА_2 №302 від 20.12.2019 зупинена дія рішення від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»».

Зазначає, що не погоджується з оскаржуваним розпорядженням міського голови. Вважає, що відповідачем не наведено обґрунтованих зауважень до рішення від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» та підстав для його зупинення.

Також позивач стверджує, що зупинивши вищевказане рішення міської ради, відповідач в порушення ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не забезпечив належний повторний розгляд зупиненого рішення у двотижневий строк. Вказує, що голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень, а його розпорядження в свою чергу можуть бути оскаржені до суду та скасовані у випадку їх невідповідності законам або Конституції України.

Не погоджуючись із прийнятим розпорядженням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 21.02.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ухвалою суду від 28.07.2020 клопотання Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Садове-Арго» задоволено, залучено до участі у розгляді справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Коростишівську міську раду Коростишівського району Житомирської області та Товариство з обмеженою відповідальністю «Садове-Арго».

Відповідач надіслав на електронну адресу суду відзиви на позовну заяву від 07 серпня 2020 року (за вх.№28857/20) та від 10.08.2020 (за вх.№28978/20), аналогічного змісту, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що позивач не довів безпідставність прийняття міським головою Коростишівської міської ради розпорядження №302 від 20.12.2019, оскільки згідно з п.2 вказаного розпорядження, рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» повторно мало бути розглянуто на позачерговій сесії Коростишівської міської ради призначеної на 26.12.2019. Вказує, що таким чином, відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства під час призначення 89 (позачергової) сесії Коростишівської міської ради, враховуючи зупинення рішення міської ради від 17.12.2019 оскаржуваним розпорядженням №302 від 20.12.2019.

Також зазначає, що позивач не надає обґрунтованих доводів, щодо того, що розпорядження №302 від 20.12.2019 порушує його права або інтереси та може бути в судовому порядку визнано протиправним.

У визначений день та час, 22.12.2020 у судове засідання прибули представник позивача, відповідач та представник третьої особи Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Садове-Агро» свого повноважного представника до суду не направило, причин неявки суду не повідомило, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилало.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву (за вх.№26650/20).

Додатково зазначав про безпідставність зупинення дії рішення від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»», з тих підстав, що відповідач діяв не в інтересах територіальної громади.

Вказує, що проектна документація розроблена відповідно до вимог Законів та нормативно-правових актів, у свою чергу відповідачем не вказано норми, які були порушені при розробці документації із землеустрою та у чому саме полягає невідповідність Закону.

Також зазначає, що відсутнє будь-яке судове рішення чи розпорядження голови обласної державної адміністрації яким би було скасовано розпорядження голови Коростишівської районної державної адміністрації від 25.11.2004 №493, на підставі якого була розроблена проектна документація.

Відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа Коростишівська міська рада Коростишівського району Житомирської області заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав відсутності мотивів та доказів, якими оскаржуване розпорядження порушує права та інтереси позивача.

У ході судового розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи - Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області та досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи та відповідно до протокольної ухвали суду, суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі №240/9374/19, позов ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Коростишівської міської ради, яка полягає у несвоєчасному розгляді заяви ОСОБА_1 від 06.02.2019 про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян - членів реформованого КСП «Промінь» загальною площею 157,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Коростишівської міської ради (ОТГ) від 06.02.2019 та неприйнятті рішення, передбаченого ч.16 ст.186 Земельного кодексу України;

- зобов`язано Коростишівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян - членів реформованого КСП «Промінь» загальною площею 157,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Коростишівської міської ради (ОТГ) від 06.02.2019 та прийняти відповідне рішення, згідно з вимогами ч.16 ст.186 Земельного кодексу України, а саме про погодження або про відмову в такому погодженні (т.1 а.с. 11-14 зворот).

На виконання вказаного судового рішення, на засіданні 88 сесії VІІ скликання Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області 17.12.2019 прийнято рішення «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» (т.2 а.с. 38 зворот 41).

У подальшому, згідно з розпорядженням міського голови Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області Кохана І.М. від 20.12.2019 №302, враховуючи звернення від депутатської фракції Коростишівської міської ради від 19.12.2019, керуючись ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.67 розділу ХІІІ Регламенту роботи Коростишівської міської ради VІІ скликання, затвердженого рішенням 27 сесії Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області VІІ скликання №23 від 27.01.2017, зупинено дію рішення Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» (т.1 а.с.16).

У пункті 2, вказаного розпорядження передбачено, що рішення «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» від 17.12.2019 необхідно повторно розглянути на позачерговій сесії Коростишівської міської ради 26.12.2019 (т.1 а.с. 16).

Витяг із системи поіменного голосування «Рада Голос» на пленарному засідання 89 (позачергової) сесії Коростишівської міської ради 26.12.2019 свідчить, що позачергова сесія міської ради не відбулась через малу явку депутатів та відсутністю кворуму для її проведення (т.1 а.с.32).

Не погоджуючись із прийнятим міським головою розпорядженням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень міської ради у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальної громади міста.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні») виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ви рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

Матеріали справи свідчать, що 20.12.2019 міський голова скористався своїм правом на зупинення дії рішення «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» від 17.12.2019, враховуючи звернення від депутатської фракції Коростишівської міської ради від 19.12.2019.

Суд акцентує увагу на тому, що під час розгляду даної справи суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №461/11571/15-а, відповідно до висновків якого міський голова не наділений повноваженнями у сфері земельних відносин, за своїм змістом зауваження щодо рішення міської ради з земельних питань не створюють для учасників таких відносин взаємних прав та обов"язків, не відповідають поняттю нормативного чи індивідуального акту і відповідно не є рішенням суб"єкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Передбачена законом можливість «ветування» рішення органу місцевого самоврядування не відносить міського голову до числа учасників земельних правовідносин, не характеризує його зауваження щодо рішення міської ради як рішення у сфері регулювання земельних відносин і не може бути піддане судовому контролю на предмет його відповідності нормам земельного законодавства.

Тобто, в межах розгляду даної адміністративної справи, підстави зупинення рішення міської ради, в межах наданих міському голові дискреційних повноважень, визначених ч.4 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» із наведенням для цього відповідних зауважень та винесення спірного питання на повторний розгляд ради, мають бути розглянуті самою радою, і суд не повинен надавати оцінку таким зауваження до їх розгляду, у даному випадку Коростишівською міською радою Коростишівською району Житомирської області.

Однак, суд зазначає, що відповідно до положень ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Також, аналізуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, Конституційний Суд України в п.4.1 рішення від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

На підставі викладеного та з урахуванням приписів статей 2 та 5 КАС України, суд наголошує, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

У ході розгляду даної справи, судом з"ясовано, що після застосування відповідачем процедури зупинення дії рішення Коростишівської міської ради від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» тобто його "ветування", позачергова сесія 26.12.2019 не відбулася. Тому питання, визначене ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», 26.12.2019 не було повторно розглянуто, внаслідок неявки на сесію депутатів у достатній кількості для створення необхідного кворуму.

Окрім того, під час розгляду справи, суду не надано жодних доказів повторного ініціювання (скликання) міським головою сесії для винесення на її повторний розгляд питання «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» від 17.12.2019 для подолання вето міського голови, і в подальшому його підтвердження або відхилення чи ухвалення у новій редакції.

Тобто, судом встановлено, що у зв"язку із застосування відповідачем процедури зупинення дії рішення Коростишівської міської ради від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»», передбаченої ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та не доведенню її до логічного завершення (вчиненню всіх дій), позивач, як уповноважений представник власників земельних часток-паїв реформованого КПС «Промінь», не мав законодавчо визначених підстав для реалізації прав та інтересів, пов"язаних із вирішенням питання щодо отримання у власність або у користування земельної ділянки.

Суд наголошує, що у зв"язку із виникненням правової невизначеності, а саме відсутністю чіткого механізму дій з метою реалізації свого законодавчо встановленого права, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Тобто, суд дійшов висновку, що станом на момент розгляду справи виникла ситуація яка порушує принцип правової визначеності громадян, а саме позивач перебуває у стані існування реального негативного впливу на його права у правовідносинах, пов`язаних з вчиненням відповідачем суб"єктом владних повноважень своїх дискреційних повноважень, передбачених положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За вказаних обставин, позивач та члени реформованого КСП «Промінь» позбавлені права на виникнення будь-яких майнових прав, особистих немайнових прав при отриманні у власність земельної ділянки щодо якої фактично прийнято рішення про погодження проекту землеустрою.

З огляду на положення чинних норм законодавства, суд повинен захищати усе розмаїття законних інтересів особи, а тому у кожній конкретній справі дослідження інтересу особи через призму критеріїв необхідності захисту порушеного права має слугувати гарантією захисту таких інтересів.

З даного приводу суд зауважує, що повноваження міського голови визначені статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова, крім іншого, організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

У свою чергу міський голова, в межах наданих законом повноважень, бере участь в прийнятті рішень міської ради, підписує такі рішення або ж зупиняє їх з подальшим внесенням на повторний розгляд.

Вказані повноваження міського голови кореспондують із закріпленими у Регламенті роботи Коростишівської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням №23 від 27.01.2017 Коростишівської міської ради 28 сесії сьомого скликання (далі Регламент Коростишівської міської ради) (т.2 а.с.93-107).

У статті 67 Регламенту Коростишівської міської ради передбачено, що рішення ради у 5-ти денний термін з моменту його прийняття підписується міським головою, або протягом вказаного терміну може бути зупинено міським головою і винесено на повторний розгляд ради з обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий термін з дня зупинення рішення повторно його розглянути і прийняти рішення про його підтвердження, відхилення чи ухвалення у новій редакції. Якщо міський голова у двотижневий термін не скликав пленарного засідання ради чи не вніс зупиненого рішення на розгляд ради, якщо рада при повторному розгляді відхилила зауваження міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами голосів від загального складу ради, воно набирає чинності незалежно від підписання його міським головою і оприлюднюється.

Матеріали справи свідчать, що Коростишівський міський голова Кохан І.М. зупинив дію рішення Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»».

Наступна позачергова сесія щодо повторного розгляду рішення Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» була призначена на 26.12.2019, однак позачергова сесія не відбулася у зв`язку із відсутністю правомочного складу ради, а саме більше половини від загальної кількості депутатів, тобто був відсутній кворум.

Так, кворум - це встановлена законом, статутом організації або регламентом найменша кількість учасників зборів (засідання), необхідна для визнання даних зборів правосильним ухвалювати рішення з питань порядку денного.

Таким чином, у зв`язку з тим, що більшість депутатів ради не з`явилось, рішення щодо розгляду зауважень міського голови прийнято не було, що сторонами не оспорюється.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ст.47 Регламенту Коростишівської міської ради відкриває, веде і закриває пленарне засідання ради міський голова.

У свою чергу, згідно з положеннями ст.44 Регламенту Коростишівської міської ради пленарне засідання є правомочним за умови участі у ньому більше половини депутатів від загального складу ради.

Частиною 3 ст.44 Регламенту Коростишівської міської ради визначено, що у разі відсутності необхідної кількості депутатів головуючий може перенести початок пленарного засідання на годину пізніше для виклику відсутніх депутатів або переносить проведення засідання на інший, встановлений ним день, але не більше, ніж на два тижні.

Однак, під час розгляду справи, відповідачем не надано суду жодних доказів щодо вчинення дій, передбачених ч.3 ст.44 Регламенту Коростишівської міської ради, спрямованих на завершення застосованої головою міської ради суб"єктом владних повноважень процедури «ветування», передбаченої ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

При цьому, суд наголошує, що на момент розгляду справи судом, Коростишівська міська рада ще не розглянула по суті, висловлені міським головою в оскаржуваному розпорядженні зауваження до рішення Коростишівської міської ради «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» від 17.12.2019 та не прийняла з цього приводу жодного рішення.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд зазначає, що Коростишівська рада відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути "ветоване" рішення.

При цьому, застосовуючи положення ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зазначає, що в даному випадку відповідач не виконав ряд дій для повторного розгляду рішення, яке ним було зупинено та відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Коростишівської міської ради не забезпечив необхідні умови для проведення пленарних засідань з метою розгляду його зауважень на рішення Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»», чим у свою чергу допустив протиправну бездіяльність.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що під час зупинення дії Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» відповідачем не дотримано принципу належного врядування та необхідного балансу між будь-якими несприятливим наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовувані заходи результатів нагляду, зважаючи на наступне.

Поняття принципу «належного врядування» розкрито у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04).

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні від 20 жовтня 2011 року (остаточне - 20 січня 2012 року) у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що приймаючи згідно з цими принципами висновки національних судів, що процедура скасування рішення 1992 року відповідала нормам чинного національного законодавства, Суд не переконаний, що вона передбачала достатні гарантії від зловживань із боку органів влади. По-перше, видається, що ця процедура дозволяє органам влади ретроспективно позбавляти особистих прав, наданих помилково, без будь-якого відшкодування добросовісним правовласникам. По-друге, видається, що вона надає органам влади можливість позбавляти таких прав за власним бажанням, у будь-який час і без залучення сторін, чиї інтереси зачіпаються. Суд зазначає, що можливість заінтересованих сторін оскаржити таке позбавлення до суду звичайно зменшує ймовірність свавільного тлумачення застосовних норм матеріального права органами влади, які стверджують, що помилилися. З іншого боку, те, що їх повноваження з перегляду власних рішень, включаючи випадки виявлення помилки, не обмежено жодними часовими рамками, має суттєвий негативний вплив на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, що шкодить принципу «належного урядування» та вимозі «законності», закріпленим у ст.1 Першого протоколу (параграф 73).

Європейський суд у справі Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638 вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє органу місцевого самоврядування посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, органом місцевого самоврядування, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, органу місцевого самоврядування, який полягає в тому, що органи не можуть посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На органи держави та місцевого самоврядування покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява №55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер`їлдіз проти Туреччини», пункт 128, та «Беєлер проти Італії», пункт 119).

Органи влади, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», пункт 74).

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Оскільки застосування приписів ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у межах спірних правовідносин суперечить принципам добросовісності прийняття рішень, розумності та пропорційності, що за умови встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених у ст.2 КАС України критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження суб`єкта владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що встановлені під час судового розгляду обставини щодо протиправності бездіяльності відповідача, є поза розумним сумнівом та цілком достатньою підставою для застосування механізму захисту порушеного права позивача та зобов"язання міського голови Коростишівської міської ради ОСОБА_2 вчинити дії, передбачені положенням ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» щодо винесення на повторний розгляд Коростишівської міської ради рішення Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області від 17.12.2019 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»».

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В силу приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Коростишівської міської ради пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Голови Коростишівської міської ради Кохана Івана Михайловича (провулок Сабурова, 18, м.Коростишів, Житомирська область, 12501), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Коростишівська міська рада Коростишівського району Житомирської області (вул.Володимирська, 1, м.Коростишів, Житомирська область, 12501, ) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Садове-Агро" (вул.Горького, буд.2, м.Коростишів, 12504, ), про визнання протиправним та скасування розпорядження, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Голови Коростишівської міської ради Кохана Івана Михайловича щодо не вчинення дій, передбачених положеннями ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», по внесенню на повторний розгляд Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області рішення Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» від 17.12.2019.

Зобов"язати Голову Коростишівської міської ради ОСОБА_2 вчинити дії, передбачені положеннями ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», щодо внесення на повторний розгляд Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області рішення Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадян-членів реформованого КСП «Промінь»» від 17.12.2019.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 420 (чотириста двадцять) грн 40 (сорок) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 14 січня 2021 року.

Суддя А.В. Горовенко