Справа № 720/1807/20
Суддя: Вівчар Г. А.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/1807/20
Провадження № 2-а/720/4/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2021 року. м. Новоселиця
Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
сторін по справі: позивача ОСОБА_1 ,
захисника Іліє П.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Новоселиця адміністративний позов ОСОБА_1 до Гуцул Олександра Анатолійовича капрала поліції поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернівейцькій області ДПЛ,
- про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд, -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому зазначив, що 12 вересня 2020 року інспектором поліції Гуцул О.А. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП відносно нього ( ОСОБА_1 ) та накладено штраф у розмірі 425 гривень.
Він вважає постанову такою, що винесено безпідставно в супереч вимогам нормам КУпАП.
Позивач просить суд визнати дану постанову незаконною та скасувати посилаючись на те, що він транспортним засобом не керував, не міг вчинити дорожньо-транспортну пригоду та на місці під час оформлення протоколів за ст..124 та ч.1 ст.130 КУпАП не був складений протокол за ч.1 ст.126 КУпАП.
Постанову та протокол за ч.1 ст.126 КУпАП він отримав поштою 05 жовтня 2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням.
В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що в ніч з 12 на 13 вересня 2020 року його знайомий керував транспортним засобом марки БМВ 318 по вул. Винниченка, 69 в м. Чернівці, під час керування порушив ПДР України в результаті чого допустив наїзд на світлофор та огорожу. Працівники поліції по приїзду на місці ДТП запідозрили, що транспортним засобом керував він та оформили на нього протокол по ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Водій транспортного засобу в той час відійшов по своїм фізіологічним потребам. На місці ДТП працівники поліції протокол за ч.1 ст.126 КУпАП не оформляли тому він вважає, що порушені його права передбачені ст.268 КУпАП.
Відповідач в судовому засіданні не з`явився.
Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що водій на місці ДТП на вимогу працівників поліції не пред`явив посвідчення водія та документи на право керування транспортним засобом, тому складений протокол та постанова про накладання адміністративного стягнення є правомірною. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.
Наданими сторонами доказами суд встановив наступне.
Копія постанови серії ДП18 №782121 від 12 вересня 2020 року на ОСОБА_1 про накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП відповідно до поштового повідомлення що додається до позову вручено позивачу 04 жовтня 2020 року. З позовом до суду ОСОБА_1 як вбачається з штампу на конверті звернувся до суду 15 жовтня 2020 року, тобто у визначений десятиденний термін для оскарження постанови.
З переглянутого відеозапису з Бодікамери працівника поліції з місця ДТП який доданий до відзиву на позовну заяву представником відповідача вбачається, що працівником поліції були роз`ясненні права передбачені ст.268 КУпАП ОСОБА_1 та був складений протокол за ст.124 , ч.1 ст.130 КУпАП, та просить надати посвідчення водія, протокол про адміністративне правопорушення не склав, постанову за ч.1 ст.126 КУпАП не виніс і розмову, щодо допущення ОСОБА_1 даного порушення між поліцейським та правопорушником не велась.
Інші докази учасниками судового процесу до позовної заяви не додають.
Законом України «Про Національну поліцію» статтею 32 передбачено право працівника поліції вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
При цьому жодного нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання заданих обов`язків. В тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу. За загальним правилом водій має спочатку виконати вимоги працівника поліції а потім не позбавлений права оскаржити відповідні дії працівника поліції.
Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифікату Зелена карта), за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірів двадцяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.222 КУпАП Органи національної поліції уповноважені розглядати адміністративні правопорушення допущені за ч.1,2,3 ст.126 КУпАП.
Розгляд адміністративних правопорушень працівниками поліції на місці проводиться у відповідності до вимог КУпАП. Сам факт встановлення адміністративного правопорушення але не роз`яснення працівником поліції Гуздуб А.В. на місці вчинення адміністративного правопорушення його прав відповідно до ст..268 КУпАП, не повідомлення йому про час, день та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення а лише направлення йому поштою постанову, як кінцевий результат, на думку суду є грубим порушенням його прав.
Суд вважає, що правовий статус відповідного суб`єкта особи яка виявила правопорушення, тобто інспектор фактично має забезпечити правопорушнику комплекс гарантованих йому прав та розглянути справу на основі оцінки доказової бази.
За загальним правилом розгляд справи починається оголошенням про те, яка справа розглядається, з`ясовується хто прибув на розгляд справи, встановлюються анкетні дані особи, яка притягується до відповідальності, роз`яснюються її права. Надається можливість подати докази, заявити клопотання.
Якщо особа заявляє обґрунтовані клопотання про ознайомлення зі справою, про допуск захисника, про ознайомлення зі справою, про приєднання доказів тощо, то ці клопотання мають буті розглянуті а права особи, яка притягується до відповідальності, забезпечені.
Лише після цього особа, яка розглядає справу, має оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Це пов`язано з тим, що силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Негайний розгляд справи без складання адміністративного протоколу чи документування у інший спосіб того, що розгляд справи відбувся з дотриманням прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також ставить під сумнів правомірність винесеної постанови, що є самостійною підставою для визнання її протиправною та скасування.
Отже, з наведених норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст..62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.
В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).
В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття.
Грубе порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності на думку суду є самостійною підставою для скасування спірної постанови.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд не вбачає підстав для скасування постанови та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу у зв`язку зі спливом строків притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачені статтею 38 КУпАП.
Враховуючи наведене суд ухвалює рішення, яким скасовує спірну постанову.
Згідно з ст..132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З наданої квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. та 25 грн. за комісійні витрати для здійснення операції щодо сплати судового збору, тобто загальна сума витрат складає 445 грн. 40 коп..
Отже, у відповідності до вимог ст..139 КАС України понесені судові витрати позивачем в сумі 445 грн. 40 коп. підлягають стягненню з управління патрульної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 5,8,9,44,77,132,139,243,255,286,295 КАС України, ст..62 Конституції україни, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 №782121 від 12 вересня 2020 року про накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАп відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.
Стягнути з управління патрульної поліції в Чернівецькій області в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 в сумі 445 грн.40 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через п`ять днів.

Суддя: Вівчар Г.А.