Справа № 140/15706/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/15706/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 124469,57 грн. в дохід місцевого бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в загальному розмірі 124469,57 грн., який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання згідно із податковими повідомленнями-рішеннями від 01.11.2017 № 458799-13, № 458800-13, від 19.03.2018 № 0077050/1303-0318, від 13.03.2018 № 0077049/1303-0318, від 16.01.2019 № 0-0318, № 0-0318, від 08.04.2020 № 0-0318 та № 0-0318.

З метою погашення податкового боргу була сформована та надіслана відповідачу за його податковою адресою податкова вимога від 01.03.2018 № 8500-17, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України (далі - ПК України) орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Позивач просить стягнути з відповідача в дохід місцевого бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 124469,57 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 29).

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 10.11.2020 відповідач одержала 19.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 30а), проте відзиву на позовну заяву до суду не подала.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Ухвалою суду від 07.12.2020 відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі (а. с. 76).

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, з урахуванням строків, визначених статтею 258 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у АДРЕСА_1 (а. с. 28), та відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.11.2020 № 234487017 за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 522,0 кв. м., у АДРЕСА_2 , та на квартиру (1/3 частка власності), загальною площею 45,2 кв. м., у АДРЕСА_1 (а. с. 43-44).

Станом на 09.10.2020 за відповідачем ОСОБА_1 обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в загальному розмірі 124469,57 грн., що підтверджується витягом з ІТС «Податковий блок» (а. с. 18-20, 35-40), довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету (а. с. 7), розрахунком сум податкового боргу (а. с. 8).

Податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки виник внаслідок несплати відповідачем грошового зобов`язання згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 01.11.2017 № 458799-13, № 458800-13, від 19.03.2018 № 0077050/1303-0318, від 13.03.2018 № 0077049/1303-0318, від 16.01.2019 № 0-0318, № 0-0318, від 08.04.2020 № 0-0318, № 0-0318, якими відповідачу ОСОБА_1 визначені суми податкового зобов`язання в загальному розмірі 124469,57 грн. (а. с. 10-17, 41-42, 59-74).

Станом на день розгляду справи доказів адміністративного чи судового оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень суду не надано.

Позивач відповідно до статті 59 ПК України надіслав відповідачу податкову вимогу за формою «Ф» від 01.03.2018 № 8500-17 (а. с. 9).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

За приписами пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Суд враховує, що податковий борг в сумі 124469,57 грн., який заявлений до стягнення у цій справі, виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які не скасовані в адміністративному чи у судовому порядку, а тому, в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно є узгодженими та, у зв`язку з їх несплатою, вважаються податковим боргом.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 124469,57 грн., щодо якого не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття рішення про стягнення податкового боргу у вказаному вище розмірі.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, оскільки у даній справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2102,00 грн. згідно із платіжним дорученням від 23.09.2020 № 1511 (а. с. 3) з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід місцевого бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 124469 гривень 57 копійок (сто двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять гривень п`ятдесят сім копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх