Справа № 520/16224/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 січня 2021 р. справа № 520/16224/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Витязь" (, 63332, Харківська обл., Красноградський район, с. Пісчанка, вул. Центральна, 5) до Державної податкової служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) та Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне підприємство "Агросан" (49021, м.Дніпро, вул.Лісопильна, 3, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Витязь" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне підприємство "Агросан", про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 року роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги, заявлені позивачем по адміністративній справі №520/14888/2020 та виділено в окреме провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Витязь" до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне підприємство "Агросан" в частині позовних вимог: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1784920/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №73 від 09.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану на реєстрацію ТОВ «Витязь», датою її фактичного подання на реєстрацію: податкову накладну №73 від 09.06.2020.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року прийнято до розгляду вказану адміністративну справу.

Суд зазначає, що дана адміністративна справа не належить до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження та має незначну складність.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

28.12.2020 року представник позивача надав до суду клопотання про об`єднання справ в одне провадження.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на те, що провадження у справі було відкрито 23.11.2020 року, розгляд справи по суті розпочався через тридцять днів, тобто з 23.12.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.172 КАС України, об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Згідно з приписами ч.2 ст.167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи те, що клопотання про об`єднання справ в одне провадження подано представником позивача 28.12.2020 року, тобто після початку розгляду справи по суті, воно підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на наявність відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та те, що тридцятиденний строк з дня відкриття провадження у справі сплинув, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ «Витязь», як платник податків, зборів та обов`язкових платежів перебуває на обліку в контролюючих органах з 04.09.1996 року, з 01.04.2016 зареєстровано платником податку на додану вартість. Основним видом економічної діяльності ТОВ «Витязь» є діяльність за кодом КВЕД 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур». Позивач вказав, що 28 квіти 2020 року між ТОВ «Витязь» (продавець) та ПП "Агросан" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №28/04-1, згідно з умовами якого ТОВ «Витязь» прийняло на себе зобов`язання передати у власність ПП «Агросан» сільськогосподарську продукцію, зокрема, кукурудзу власного вирощування врожаю 2019 року, а ПП «Агросан» прийняло на себе зобов`язання прийняти та оплатити поставлену кукурудзу. На виконання умов договору поставки ТОВ «Витязь» в період з 28.04.2020 року по 05.07.2020 року тридцятьма сімома окремими партіями поставило ПП «Агросан» 2702.674 тони кукурудзи - загальною вартістю 13191623,69 грн., в тому числі ПДВ 2198603,95 грн. По всім фактам поставки (на кожну окрему поставку) кукурудзи ТОВ «Витязь» було складено та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних всього 37 податкових накладних, з яких 15 податкових накладних відповідач зареєстрував, а у реєстрації інших 22 податкових накладних відмовив. Представник позивача вказав, що оплата за поставлену кукурудзу проведена з урахуванням умов, які викладені в додаткових угодах до договору поставки щодо притримання платежу, а саме щодо оплати 20% вартості товару після реєстрації податкових накладних. Станом на час звернення до суду з даним адміністративним позовом, ПП «Агросан» здійснило оплату в сумі 10993019,74 грн. Згідно видаткових накладних в межах спірних правовідносин було здійснено 22 поставки кукурудзи загальної маси 1492,934 тон на суму 7246948,37 грн., в тому числі ПДВ 1207824,72 грн. Після здійснення кожної окремої поставки товару ТОВ «Витязь» на кожну таку окрему поставку товару була складена окрема податкова накладна, кожна з якої була подана на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак була отримана окрема квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем до контролюючого органу були направлені відповідні пояснення та копії документів. Відповідними окремими рішеннями ГУ ДПС у Харківській області в особі Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було відмовлено у реєстрації податкових накладних. На прийняті Комісією ГУ ДПС у Харківській області рішення про відмову реєстрації податкових накладних позивачем подані скарги до Державної податкової служби України, проте у задоволенні скарг було відмовлено. На думку позивача той факт, що відповідачі по одному і тому ж самому договору постачання позивачем одного і того ж самою товару на адресу одного і того ж самого контрагента, одну частину податкових накладних зареєстрували, а другу частину податкових накладних відмовилися реєструвати свідчить про протиправність та свавілля дій та рішень відповідачів. Позивач зазначив, що документи, подані ТОВ «Витязь» для реєстрації податкових накладних, не мають таких дефектів форми, змісту або походження, які б спричинили втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт реального здійснення господарських операцій. Також, зважаючи на те, що контролюючим органом взагалі не визначено яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних є протиправними. Позивач також вказав, що товар, а саме кукурудзу, позивач не придбавав, а виростив, тому у позивача немає та не може бути документів щодо придбання кукурудзи у третіх осіб. Враховуючи викладене позивач вважає, що оскаржене рішення є неправомірним та таким, що не ґрунтуються на нормах закону. З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Через канцелярію суду від представника відповідача, Головного управління ДПС у Харківській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем направлено податкові накладні: №65 від 02.06.2020; №66 від 03.06.2020; №67 від 04.06.2020; №68 від 05.06.2020; №70 від 06.06.2020; №71 від 07.06.2020; №72 від 08.06.2020; №73 від 09.06.2020; №74 від 10.06.2020; №75 від 11.06.2020; №77 від 12.06.2020; №78 від 13.06.2020; №79 від 14.06.2020; №80 від 15.06.2020; №81 від 17.06.2020; №82 від 19.06.2020; №83 від 21.06.2020; №84 від 22.06.2020; №85 від 23.06.2020; №86 від 24.06.2020; №87 від 26.06.2920; №88 від 05.07.2020 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію якої було зупинено, оскільки податкова накладна відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку Порядку № 1165, а саме: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній. ТОВ «Витязь» не надано до контролюючого органу первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у т. ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні. Отже, відсутні первинні документи, визначені у п. 5 Порядку № 520, що є необхідними для підтвердження відсутності наявності ризику за податковими накладними та прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. Представник відповідача зауважив, що позивачем разом із Повідомленнями про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено не було надано первинних документів щодо зберігання, транспортування ТМЦ, відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність на отримання товару, товарно-транспортні накладні, відсутні договориоренди на транспортні засоби, складські документи тощо. Тобто, надані позивачем документи не підтверджують здійснення господарської операції та її реальність. Представник відповідача зазначив, що твердження позивача про наявність певної кількості зареєстрованих податкових накладних, складених по операціям з постачання кукурудзи, на відміну від незареєстрованих не є належним доводом та доказом протиправності дій контролюючого органу та порушення прав позивача по даній справі. Отже, рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті відповідно до норм чинного законодавства. З огляду на викладене відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач - Державна податкова служба України, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Суд зазначає, що відповідачем не зазначено поважних причин неподання відзиву на позов, відповідно суд кваліфікує неподання відзиву на позов як визнання позову відповідачем.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позицію, викладену у адміністративному позові та зазначив, що диспозиція п.5 Порядку №520 є диспозитивною нормою, відповідно другий відповідач зобов`язаний був у відповідних квитанціях конкретизувати та чітко зазначити, які саме документи ТОВ «Витязь» має надати для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Представник позивача вказав, що відзив не містить: конкретних мотивів відхилення наших позовних вимог з посиланням на конкретні обставини, які б свідчили про удаваність та/або фіктивність та/або нереальність вчинених позивачем операцій з постачання кукурудзи; заперечень щодо належного/неналежного оформлення первинних документів, які підтверджують факт (факти) здійснення господарських операцій з постачання позивачем на адресу ПП «Агросан» кукурудзи власного вирощування врожаю 2019 року; заперечень щодо належного/неналежного оформлення поданих на реєстрацію податкових накладних по взаємовідносинам з ПП «Агросан» щодо постачання кукурудзи.

Представник третьої особи надав до суду пояснення, в яких підтримав позицію позивача та зазначив, що Приватне підприємство «Агросан» як юридична особа зареєстровано 21.06.2010 року, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області і є платником податку на додану вартість. Видами діяльності підприємства за КВЕД-2010, крім інших, є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами. ПП «Агросан» співпрацює тільки з надійними та перевіреними партнерами-постачальниками відповідної продукції, в тому числі і з ТОВ «Витязь». ПП «Агросан» закуповує кукурудзу у ТОВ «Витязь» багато років поспіль. Як зазначено в позові, зокрема, у п.2.2 позову, ТОВ «Витязь» в період з 28.04.2020 року по 05.07.2020 року на виконання умов договору купівлі-продажу від 28.04.2020 року №28/04-1 тридцятьма сімома окремими партіями поставило 2702,674 тони кукурудзи загальною вартістю 13191623,69 грн., в тому числі ПДВ 2198603,95 грн. Факт постачання ТОВ «Витязь» в період з 28.04.2020 року по 05.07.2020 року 2702,674 тони кукурудзи загальною вартістю 13191623,69 грн., в тому числі ПДВ 2198603,95 грн. - ПП «Агросан» підтверджує. Крім того, належне виконання умов згаданого вище договору щодо поставки кукурудзи, підтверджується документами, які додані до позову. Отже, наведені у позові обставини щодо здійснення ТОВ «Витязь» господарських операцій з постачання ПП «Агросан» кукурудзи, є підтвердженими первинними бухгалтерськими документами. Враховуючи наведене, ТОВ «Витязь» цілком правомірно та у повній відповідності до вимог ПК України складені та направлені на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних складені в адресу ПП «Агросан» податкові накладні, котрі перелічені у позові, які, на думку третьої особи, безпідставно, без наявності для того достатніх і законних підстав незареєстровані контролюючим органом в ЄРПН. На підставі викладеного, представник третьої особи просив задовольнити адміністративний позов ТОВ «Витязь».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Витязь» зареєстровано як юридична особа з 05.08.1996 року що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, як платник податків, зборів та обов`язкових платежів перебуває на обліку в контролюючих органах з 04.09.1996 року, з 01.04.2016 зареєстровано платником податку на додану вартість.

Основним видом економічної діяльності ТОВ «Витязь» є діяльність за кодом КВЕД 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур».

Позивач є сільськогосподарським виробником, що підтверджується копіями статичних звітів №4-сг про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року та 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду; копіями повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність оподаткування.

Судом встановлено, що 28 квітня 2020 року між ТОВ «Витязь» (продавець) та ПП "Агросан" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №28/04-1, згідно з умовами якого ТОВ «Витязь» прийняло на себе зобов`язання передати у власність ПП «Агросан» сільськогосподарську продукцію, зокрема, кукурудзу власного вирощування врожаю 2019 року, а ПП «Агросан» прийняло на себе зобов`язання прийняти та оплатити поставлену кукурудзу.

Згідно умов договору купівлі-продажу №28/04-1 від 28.04.2020 року, продавець зобов`язався передати товар покупцю на умовах FCA, склад покупця м.Нікополь.

28.04.2020 року сторонами вищевказаного договору було укладено додаткову угоду №1.

Також, 02.05.2020 року було укладено додаткову угоду №2, згідно якої змінились умови поставки товару, а саме: умова поставки товару FCA (франко склад продавця) та передбачено поетапний розрахунок за отриманий товар.

Окрім цього, 18.06.2020 року було укладено додаткову угоду №3, де також передбачено умова поставки товару FCA (франко склад продавця).

На виконання умов договору поставки ТОВ «Витязь» в період з 28.04.2020 року по 05.07.2020 року 37 окремими партіями поставило ПП «Агросан» 2702.674 тони кукурудзи - загальною вартістю 13191623,69 грн., в тому числі ПДВ 2198603,95 грн.

По всім фактам поставки (на кожну окрему поставку) кукурудзи ТОВ «Витязь» було складено та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних всього 37 податкових накладних, з яких 15 податкових накладних відповідач зареєстрував, а у реєстрації інших 22 податкових накладних відмовив.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оплата за поставлену кукурудзу проведена з урахуванням умов, які викладені в додаткових угодах до договору поставки щодо притримання платежу, а саме щодо оплати 20% вартості товару після реєстрації податкових накладних. Станом на час звернення до суду з даним адміністративним позовом, ПП «Агросан» здійснило оплату в сумі 10993019,74 грн.

В межах спірних правовідносин, згідно видаткових накладних в межах спірних правовідносин було здійснено 22 поставки кукурудзи загальної маси 1492,934 тон на суму 7246948,37 грн., в тому числі ПДВ 1207824,72 грн., що підтверджується наявними матеріалами справи.

Після здійснення кожної окремої поставки товару ТОВ «Витязь» складені та подані на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: №65 від 02.06.2020; №66 від 03.06.2020; №67 від 04.06.2020; №68 від 05.06.2020; №70 від 06.06.2020; №71 від 07.06.2020; №72 від 08.06.2020; №73 від 09.06.2020; №74 від 10.06.2020; №75 від 11.06.2020; №77 від 12.06.2020; №78 від 13.06.2020; №79 від 14.06.2020; №80 від 15.06.2020; №81 від 17.06.2020; №82 від 19.06.2020; №83 від 21.06.2020; №84 від 22.06.2020; №85 від 23.06.2020; №86 від 24.06.2020; №87 від 26.06.2920; №88 від 05.07.2020.

Згідно наявних в матеріалах справи копій квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної, реєстрація вищенаведених податкових накладних була зупинена, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що на підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем через електронний кабінет до контролюючого органу були направлені відповідні пояснення та копії документів, що не заперечувалось сторонами у справі.

За наслідками розгляду наданих позивачем пояснень та копій документів, Комісією Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації Податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних були прийняті наступні рішення: №1784932/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 02.06.2020 в Єдиному реєстрі Податкових накладних; №1784914/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №66 від 03.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784922/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №67 від 04.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784915/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №68 від 05.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784919/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №70 від 06.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784925/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №71 від 07.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784924/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №72 від 08.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784920/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №73 від 09.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784935/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №74 від 10.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784921/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №75 від 11.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784917/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №77 від 12.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784923/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №78 від 13.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784926/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №79 від 14.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784918/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №80 від 15.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784931/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №81 від 17.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784933/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №82 від 19.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784934/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №83 від 21.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784916/24472488 від 3 1.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №84 від 22.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784927/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №85 від 23.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784928/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №86 від 24.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784929/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №87 від 26.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1784930/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №88 від 05.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту вказаних рішень вбачається, що підставою для їх прийняття слугувало ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.

На виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду про витребування доказів від 17.12.2020 року, представником ГУ ДПС у Харківській області було надано витяг з протоколу від 30.07.2020 року №174 засідання Комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно якого було запропоновано відмовити у реєстрації податкових накладних через відсутність первинних документів щодо транспортування та ухвалено винести рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З наявних матеріалів справи вбачається, що на прийняті Комісією ГУ ДПС у Харківській області рішення про відмову реєстрації податкових накладних позивачем подані скарги до Державної податкової служби України, проте у задоволенні скарг було відмовлено. Як підставу вказаних рішень зазначено ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання документів/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси.

Суд зазначає, що реальність господарських операцій за Договором купівлі-продажу №28/04-1 від 28.04.2020 року, що були здійснені між позивачем та ПП "Агросан", підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами та не заперечуються сторонами угоди.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Судом встановлено із наявних в матеріалах справи доказів, що реальність здійснення господарської операції підтверджується усіма необхідними документами. Позивачем своєчасно за встановленою формою та в повному обсязі, у відповідності до приписів Порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 року та п.п.201.16.1, п.п.201.16.2 п..201.16 ст.201 ПК України подано ГУ ДПС у Харківській області інформацію та документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття ГУ ДПС у Харківській області рішення про реєстрацію податкових накладних. Копії наданих позивачем первинних документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.201.1 ст.201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. Жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами правочину, відповідності правочину вимогам закону відповідачем не пред`являлось.

Відповідачем залишено поза увагою надані позивачем первинні бухгалтерські документи та пояснення, які підтверджують реальність здійснення операцій, які були надані позивачем до ГУ ДПС у Харківської області, не взято до уваги те, що позивач є безпосередньо виробником реалізованої продукції.

Окрім цього, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних слугувала виключно відсутність первинних документів щодо транспортування. Однак, судом встановлено, що згідно Договором купівлі-продажу №28/04-1 від 28.04.2020 року та додаткових угод до нього, в обов`язки позивача не входило транспортування реалізованого товару. Відповідно, у позивача не було обов`язку щодо складання первинних документів щодо транспортування в межах вказаної угоди.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі також - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п. 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Порядок № 1165 та Порядок розгляду скарги, відповідно).

Згідно з п. 10 та п. 11 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Зі змісту рішень про зупинення реєстрації податкової накладної, реєстрація вищенаведених податкових накладних була зупинена, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній.

Однак, наявні матеріали справи та пояснення представник відповідача не містять інформації яка саме податкова інформація слугувала підставою для зупинення реєстрації податкових накладних.

Положеннями п. 5 Порядку № 1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

Згідно п. 1 додатку 3 Порядку № 1165 «Критерії ризиковості здійснення операцій» відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Суд зазначає, що належної мотивації підстав та причин віднесення поданих позивачем податкових накладних до категорії ризиковості здійснення операцій відповідачами ані у спірному рішенні, ані до суду не надано.

Також, наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Порядок № 520).

Пунктами 2-7 Порядку № 520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно пунктів 9-11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Разом з тим, у пункті 6 Порядку № 1165 вказано, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Отже, з урахуванням положень наведених норм, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку.

Тобто, контролюючий орган має запропонувати платнику податків надати документи та пояснення на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Також аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

В квитанціях відсутній конкретний перелік копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем подавались до контролюючого органу пояснення з відповідними первинним документами щодо наявності підстав реєстрації податкових накладних, що підтверджено повідомленнями щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрації яких зупинена, та письмовими поясненнями.

При цьому, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних слугувало саме те, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Проте, на час винесення рішень про відмову у реєстрації податкових накладних зазначено іншу підставу, а саме у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.

Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, незважаючи на зазначені повідомлення позивача та додані до нього документи про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена, прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Крім того суд зауважує, що оскаржувані рішення містить лише загальне твердження: «ненадання платником податку первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування», проте не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Отже, позиція відповідача щодо ненадання платником податку копій документів, згідно з п.201.16 статті 201 ПК України, Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, є необґрунтованою, а в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкової накладної, складеної позивачем.

При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17, від 02.07.2019 у справі №140/2160/18.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Слід відмити, що надані позивачем пояснення та додані до нього документи про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, в повній мірі підтверджують реальність господарської операції, твердження відповідачів у вказаних рішеннях є необґрунтованими. Вказане свідчить про протиправність дій відповідача щодо неналежного дослідження наданих позивачем пояснень з відповідними первинними документами, та як наслідок протиправність відмови у реєстрації податкових накладних.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Відповідачем не надано до суду доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відтак, суд дійшов висновку, що рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1784920/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №73 від 09.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, є необґрунтованим та протиправним, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною №73 від 09.06.2020 року, у реєстрації якої відмовлено, а тому є таким, що підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно з п. 20 Порядку № 1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Постанови № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами ч.1,2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини N 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними.

Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №73 від 09.06.2020 року, складену та подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Витязь".

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Витязь" про об`єднання справ в одне провадження - повернути без розгляду.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Витязь" (, 63332, Харківська обл., Красноградський район, с. Пісчанка, вул. Центральна, 5) до Державної податкової служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) та Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне підприємство "Агросан" (49021, м.Дніпро, вул.Лісопильна, 3, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1784920/24472488 від 31.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №73 від 09.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, 04053, м. Київ, Львівська площа,8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №73 від 09.06.2020 року, складену та подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Витязь" (, 63332, Харківська обл., Красноградський район, с. Пісчанка, вул. Центральна, 5).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Витязь" (, 63332, Харківська обл., Красноградський район, с. Пісчанка, вул. Центральна, 5) судовий збір у сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа,8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Витязь" (, 63332, Харківська обл., Красноградський район, с. Пісчанка, вул. Центральна, 5) судовий збір у сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.01.2021 року.

Суддя Біленський О.О.