Справа № 804/8452/17
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року

м. Київ

справа № 804/8452/17

адміністративне провадження № К/9901/66019/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №804/8452/17

за позовом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» - про скасування наказу,

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року, постановлене в складі: головуючого судді Боженко Н.В., і постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року, ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Бишевської Н.А., суддів Добродняк І.Ю., Семененка Я. В.,

УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи

1. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі - позивач, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, МЮУ), за участю третьої особи - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (далі - третя особа, ДП «Національні інформаційні системи») з вимогою: визнати протиправним і скасувати наказ МЮУ від 22.11.2017 №3744/5, прийнятий за результатом проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 .

2. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що рішення МЮУ, прийняте у формі наказу від 22.11.2017 №3744/5, про тимчасове блокування доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно суперечить чинному законодавству, а камеральна перевірка стосовно позивача як державного реєстратора проведена з порушеннями. Позивач зазначає, що йому невідомі результати проведення моніторингу, він ніяким чином не був обізнаний з актом, складеним уповноваженим представником МЮУ, за результатами проведення моніторингу реєстраційних дій. Також згідно з пунктом 3 статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі прийняття рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав МЮУ вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора. Проте, як указує позивач, у порушення цих норм наказом від 22.11.2017 №3744/5 не вирішено питання про передачу документів, що подані позивачу для проведення реєстраційних дій до будь-якого іншого суб`єкта державної реєстрації.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. 17 червня 1998 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво НОМЕР_1 про право на заняття нотаріальною діяльністю.

4. 30 жовтня 2017 року на підставі наказу МЮУ від 28.08.2017 №3014/7 «Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань», яким, зокрема, затверджено перелік державних реєстраторів і суб`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, головним спеціалістом відділу акредитації, контролю та моніторингу Департаменту державної реєстрації та нотаріату Октисюком І.П складено акт за результатами проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 .

5. В акті зазначено, що в ході проведення моніторингу виявлено порушення вимог статей 10, 16, 18, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», пунктів 9, 10, 15, 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок №1127; у редакції, чинній на момент спірних правовідносин), пункту 56 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 (далі - Порядок №1141; у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

6. 03 листопада 2017 року МЮУ прийнято наказ №4226/7 «Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ».

7. 20 листопада 2017 року за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - складено довідку, в якій зазначено, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 допущені порушення:

7.1. вимог до оформлення рішень державними реєстраторами прав на нерухоме майно, затвердженими наказом МЮУ від 21.11.2016 №3276/5 (далі - вимоги до оформлення рішень державними реєстраторами прав на нерухоме майно; у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) та пункту 15 Порядку №1141 за результатами розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв Державного реєстру прав №21201589, №21254388, №21256129, №21230003, №21231949, №21235203, №21236796, №21237987, №21238284, №21238596, №21320695, №21341194, №21246194, №21335724, №21384077, №21384746, №21389862, №21406176, №21456887, №21458749, №21464175, №21469033, №21422312, №21422376, №21514765, №21515375, №21515635, №21536103, №21538713, №21540186, №21542899, №21543045, №21543201, №21543291, №21556386, №21559954, №21560117, №21562669, №21562759, №21579770, №20526715, не було сформовано друкованих форм рішень про проведену державну реєстрацію прав;

7.2. статей 16, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», пунктів 9, 10 Порядку №1127, пункт 56 Порядку №1141 щодо невиготовлення та нерозміщення у відповідному розділі (спецрозділі) Державного реєстру прав електронних копій документів, поданих для проведення державної реєстрації прав, були допущені приватним нотаріусом ОСОБА_1 при розгляді заяв, які були зареєстровані у базі даних заяв Державного реєстру прав за №20412916, №20287008, №20782597, №20930133, №20865186, №20865857, №20866239, №20899283, №21341194, №21536103, №21540186, №21542899, №21543045, №21543201;

7.3. статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», пунктів 40, 42 Порядку №1127, а саме: приватним нотаріусом ОСОБА_1 за наявності підстав для прийняття рішення, передбаченого статтею 23 вказаного Закону (зупинення розгляду заяви), було проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна без подання документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, передбаченого вимогами пункту 42 Порядку №1127 (у редакції, чинній на момент вчинення реєстраційної дії).

8. За результатами проведеної перевірки 22.11.2017 МЮУ прийнято наказ №3744/5 про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

9. Уважаючи наказ про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

10. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення МЮУ, оформлене наказом від 22.11.2017 №3744/5 і прийняте за результатом проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 .

11. Суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи адміністративний позов, дійшов висновку щодо неправомірного застосуванням до позивача несприятливих наслідків у вигляді тимчасового зупинення доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки встановлене відповідачем порушення стосовно відсутності сформованих приватним нотаріусом друкованих форм рішень про проведену державну реєстрацію прав, спростовується наданими позивачем доказами, які свідчать, що приватним нотаріусом при здійсненні державної реєстрації кожного разу формувалось відповідне рішення у паперовій формі та долучалось до матеріалів реєстраційної справи, а реєстраційні справи, у свою чергу, направлялись до відповідних реєстраційних служб.

12. Стосовно іншого порушення, яке полягає у невиготовлені та нерозміщенні електронних копій документів у відповідному розділі (спецрозділі) Держреєстру, суд першої інстанції зазначив, що надані у підтвердження наявності такого порушення відповідачем скріншоти не можуть бути належним доказом порушення приватним нотаріусом пункту Порядку №1127 з огляду на те, що з останніх не можливо встановити з якого саме реєстру вони були зроблені (з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що діяв до 31.12.2012 чи з Державного реєстру прав, що діє з 01.01.2013). Також відповідачем зазначено, що приватним нотаріусом не було виготовлено та розміщено в Державному реєстрі прав електронних копій документів поданих для проведення державної реєстрації прав при розгляді заяв №20412916, №20287008, №20782597, №20930133, №20865186, №20865857, №20866239, №20899283, №21341194, №21536103, №21540186, №21542899, №21543045, №21543201, тоді як скріншоти надано лише стосовно заяв №20899283, №21341194, №21536103, №21540186, №21542899, №21543045, №21543201.

13. Стосовно порушення, яке полягає у проведенні позивачем державної реєстрації прав на гараж за ОСОБА_2 без подання документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, суд першої інстанції встановив надання для такої реєстрації рішення Виконавчого комітету місцевої ради депутатів «Про присвоєння адреси» автогаражному кооперативу, де розміщено гараж ОСОБА_2 .

14. При цьому суд першої інстанції зауважив на відсутності у відповідача під час проведення камеральної перевірки права на здійснення перевірки щодо правомірності формування друкованих форм рішень про проведену державну реєстрацію прав та щодо правомірності та обґрунтованості визначення державним реєстратором правового статусу майна та документів, які свідчать про адресу відповідного майна, оскільки такі критерії не визначені пунктом 4 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990 (далі - Порядок №990; у редакції, чинній на момент спірних правовідносин), як такі, на підставі яких здійснюється моніторинг реєстраційних дій. Отже, на думку суду першої інстанції, за результатами проведеної перевірки відповідач мав право відобразити в акті перевірки лише порушення щодо невиготовлення та нерозміщення у відповідному розділі (спецрозділі) Державного реєстру прав електронних копій документів поданих для проведення державної реєстрації прав, шляхом їхнього сканування, однак зазначене порушення позивача не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи належними та достатніми доказами.

V. Провадження в суді касаційної інстанції

15. У касаційній скарзі МЮУ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

16. Касаційну скаргу скаржник мотивує тим, що в ході камеральної перевірки у Державному реєстрі прав державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 -виявлено порушення вимог статей 10, 16, 18, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», пунктів 9, 10, 15, 42 Порядку №1127, пункту 56 Порядку №1141 та вимог до оформлення рішень державними реєстраторами прав на нерухоме майно. Так, позивачем не було сформовано друкованих форм рішень про проведену державну реєстрацію прав; не виготовлено та не розміщено у відповідному розділі (спецрозділі) Державного реєстру прав електронних копій документів, поданих для проведення державної реєстрації прав; проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна без подання документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

17. У зв`язку з виявленими порушеннями законодавства наказом МЮУ від 22.11.2017 №3744/5 тимчасово заблоковано доступ позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

18. Скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не надано оцінки та не враховано докази і пояснення представника відповідача. Наполягає на законності оскаржуваного наказу про тимчасове блокування доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому вказує, що наявність формальних порушень процедурного характеру не може бути підставою для його скасування.

19. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Кравчуку В.М., суддям Стародубу О.П., Коваленко Н.В.

20. Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

21. Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2020 року задоволено заяви суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П., Коваленко Н.В. про самовідвід.

22. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку С.А.

23. Від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому він наполягає на безпідставності останньої, просить у її задоволенні відмовити і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

V. Джерела права та акти їхнього застосування

24. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) унесені зміни.

25. Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

26. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом №460-IX.

27. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень урегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV; у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

29. Відповідно до частини першої статті 37-1 Закону №1952-IV контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється МЮУ, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав. За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав МЮУ проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав. У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, МЮУ вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

30. Частиною другою статті 37-1 Закону №1952-IV передбачено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав МЮУ у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при МЮУ подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав.

31. Процедуру здійснення МЮУ контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань визначено Порядком №990.

32. Відповідно до пункту 1 Порядку №990 моніторинг реєстраційних дій - це комплекс організаційних та технічних (з використанням програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань (далі - реєстри) заходів, які забезпечують систематичну, вибіркову перевірку дотримання державними реєстраторами прав на нерухоме майно, державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань (далі - державні реєстратори), уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації законодавства під час проведення реєстраційних дій за критеріями, визначеними цим Порядком.

33. Згідно з пунктами 4- 7 Порядку №990 моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення за такими критеріями: 1) порушення строків, визначених Законами; 2) проведення реєстраційних дій в неробочий час; 3) відсутність у реєстрах електронних копій документів, поданих для державної реєстрації, виготовлених шляхом їх сканування; 4) проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень; 5) скасування (видалення) записів з реєстрів; 6) державні реєстратори та/або суб`єкти державної реєстрації, визначені Мін`юстом. Періодичність моніторингу реєстраційних дій за окремими зазначеними критеріями, перелік державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг за критерієм, визначеним у підпункті 6 цього пункту, а також строк, протягом якого проводиться такий моніторинг, визначаються (затверджуються) Мін`юстом з розміщенням відповідної інформації на офіційному вебсайті.

34. За результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту, що проводила такий моніторинг. У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації.

35. Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту. Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів. Наказ Мін`юсту про проведення камеральної перевірки в обов`язковому порядку розміщується на офіційному вебсайті.

36. Копія наказу Мін`юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації.

37. Відповідно до пунктів 9- 10 Порядку №990 результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії. За результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до законів України у формі наказу.

VI. Позиція Верховного Суду

38. За наслідками камеральної перевірки було встановлено такі порушення: не сформовано друковані форми рішень про проведену державну реєстрацію прав (заяви №21201589, №21254388, №21256129, №21230003, №21231949, №21235203, №21236796, №21237987, №21238284, №21238596, №21320695, №21341194, №21246194, №21335724, №21384077, №21384746, №21389862, №21406176, №21456887, №21458749, №21464175, №21469033, №21422312, №21422376, №21514765, №21515375, №21515635, №21536103, №21538713, №21540186, №21542899, №21543045, №21543201, №21543291, №21556386, №21559954, №21560117, №21562669, №21562759, №21579770, №20526715); не виготовлено та не розміщено у відповідному розділі (спецрозділі) Державного реєстру прав електронні копії документів, які були подані для проведення державної реєстрації прав (заяви №20412916, №20287008, №20782597, №20930133, №20865186, №20865857, №20866239, №20899283, №21341194, №21536103, №21540186, №21542899, №21543045, №21543201); проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна без подання документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (заява №21553729).

39. Стосовно порушення позивачем вимог до оформлення рішень державними реєстраторами прав на нерухоме майно та пункту 15 Порядку №1141, що полягає у відсутності сформованих друкованих форм рішень про проведену державну реєстрацію прав, Суд уважає за необхідне зазначити таке.

40. Згідно з пунктами 15, 16 Порядку №1141 після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав. У випадках, установлених законодавством, державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень уносить записи до спеціального розділу Державного реєстру прав.

41. Пунктом 5 вимог до оформлення рішень державними реєстраторами прав на нерухоме майно передбачено, що рішення державного реєстратора у випадках, передбачених законодавством, може бути оформлено у паперовій формі шляхом його друку за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на аркушах паперу форматом А4 (210х297 міліметрів) без використання спеціальних бланків, проставлення підпису та печатки державного реєстратора.

42. Обов`язок державного реєстратора щодо формування саме друкованих форм рішень про проведену державну реєстрацію прав не передбачений у нормативно-правових актах, про порушення позивачем яких зазначив відповідач, тобто ані у вимогах до оформлення рішень державними реєстраторами прав на нерухоме майно, ані у пункті 15 Порядку №1141.

43. Щодо порушення позивачем вимог статті 23 Закону №1952-IV і пунктів 40, 42 Порядку №1127, що полягає у проведенні державної реєстрації прав на гараж за ОСОБА_2 без подання документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, Суд уважає за необхідне зазначити таке.

44. За вимогами пункту 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і цим Порядком.

45. Згідно з пунктом 42 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибдні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник у поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

46. Як встановлено судом першої інстанції, для проведення державної реєстрації гаражу були надані документи, зокрема технічний паспорт від 05 грудня 2016 року, виданий ОП ОСОБА_3 ; довідку від 07 грудня 2016 року №17, видану Автогаражним кооперативом «Автолюбитель-2»; акт обстеження техніка від 05 грудня 2016 року; рішення Виконавчого комітету місцевої ради депутатів «Про присвоєння адреси».

47. З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку, що документи, які були подані позивачу, відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема щодо присвоєння адреси автогаражному кооперативу, де розміщено гараж ОСОБА_2 .

48. Суд погоджується з наведеним висновком, оскільки доказів присвоєння гаражам окремих адрес і наявності рішень про присвоєння цим гаражам окремих адрес матеріали справи не містять й відповідачем не надано.

49. Стосовно порушення позивачем вимог статей 16, 18 Закону №1952-IV, пунктів 9, 10 Порядку №1127 і пункт 56 Порядку №1141, що полягає у невиготовлені та нерозміщені у відповідному розділі (спецрозділі) Державного реєстру прав електронних копій документів, Суд уважає за необхідне зазначити таке.

50. Відповідно до частини першої статті 16 Закону №1952-IV формування заяв у сфері державної реєстрації прав та/або їх реєстрація проводиться у базі даних заяв. При прийнятті заяв у паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення реєстраційних дій. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування з подальшим їх розміщенням у Державному реєстрі прав.

51. Частиною першою статті 18 Закону №1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

52. Згідно з пунктом 10 Порядку №1127 з оригіналів документів чи відповідно оформлених копій документів у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 9 цього Порядку, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор, уповноважена особа обов`язково виготовляє електронні копії шляхом сканування таких документів, що долучаються до заяви, зареєстрованої у базі даних заяв.

53. Відповідно до абзацу 7 пункту 56 Порядку №1141 державний реєстратор з оригіналів поданих заявником для проведення державної реєстрації прав документів і копій документів, які пред`являються для державної реєстрації прав, виготовляє їхні електронні копії шляхом сканування, які розміщує у відповідному розділі Державного реєстру прав (крім документів, які були ним видані або оформлені під час проведення державної реєстрації прав).

54. Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, у матеріалах справи містяться надані відповідачем скріншоти лише сімох з чотирнадцяти заяв, по яких відповідачем установлено невиготовлення і нерозміщення позивачем у Державному реєстрі прав електронних копій документів, поданих для проведення державної реєстрації.

55. Крім того, зі змісту наказу від МЮУ від 22.11.2017 №3744/5, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач не мотивував прийняття такого рішення.

56. Водночас Верховний Суд неодноразово у своїх постановах (від 15 серпня 2019 року в справі №826/12480/17, від 12 грудня 2019 року в справі №440/1246/19, від 30 червня 2020 року в справі №820/2443/18, від 21 листопада 2019 року в справі №826/9263/17, від 11 вересня 2020 року в справі №824/902/19-а, від 30 вересня 2020 року в справі №420/4255/19) зазначав, що законодавець, наділяючи МЮУ функціями контролю у сфері державної реєстрації прав і визначаючи порядок застосування ним видів заходів впливу до державних реєстраторів як контролюючий орган, також зобов`язав його мотивувати таке рішення. Отже, МЮУ зобов`язане навести підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви, за яких застосовано саме такий захід впливу, та обґрунтувати строки його застосування.

57. Стаття 37-1 Закону №1952-IV не визначає мінімальних і максимальних строків застосування заходу стягнення у вигляді блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. Проте застосування певного виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності.

58. Тому, визначаючи вид стягнення та встановлюючи строк обмеження у доступі до Державного реєстру прав, відповідач повинен був урахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному наказі про застосування заходу стягнення.

59. Ураховуючи, що в ході судового розгляду справи низка порушень, учинених державним реєстратором - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - не знайшла свого підтвердження, а також те, що відповідач не обґрунтував прийняття наказу, не зазначивши в тексті мотиви його прийняття та застосування саме такого виду стягнення, Суд уважає, що спірний наказ прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, а тому погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

60. З огляду на наведене Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень. Доводи, які містяться у касаційній скарзі, висновків судів попередніх інстанцій та обставин справи не спростовують.

61. Положеннями частини першої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

62. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

63. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

64. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020), касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

65. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

66. Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

67. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

68. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року і постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року в цій справі залишити без змін.

69. Судові витрати не розподіляються.

70. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко