Справа № 200/4453/20-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 р. Справа№200/4453/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро (адреса: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ушакова, 8, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь вул. Італійська, 59, ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року №, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року №.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області про розгляд справи за правилами загального провадження в адміністративній справі №200/4453/20-а залишено без задоволення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро (адреса: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ушакова, 8, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь вул. Італійська, 59, ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № залишено без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Інтерелектро» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 р. у справі № 200/4453/20-а задоволено. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 р. у справі № 200/4453/20-а скасовано. Справу направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року суддею Трояновою О.В. прийнято до провадження адміністративну справу № 200/4453/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року зупинено провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № до набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 500/2486/19.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтерелектро" на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року по справі №200/4453/20-а задоволено. Скасовано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року та адміністративну справу №200/4453/20-а направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року продовжено розгляд адміністративної справи №200/4453/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про продовження розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Так, в обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 03.12.2018 року подано скаргу на спірне податкове повідомлення-рішення та 07.12.2018 року скаргу отримано ДФС України. Проте, протягом 20-денного строку не було прийнято рішення про результати розгляду скарги або рішення про продовження строку розгляду скарги. Зазначив, що ДФС прийняло рішення про продовження строку розгляду скарги лише на 21 день. Позивач звернувся до відповідача із вимогою про виключення з обліку донарахованої штрафної санкції у розмірі 63 515,91 грн., проте відповідачем не внесені відповідні зміни до облікової картки платника податків. Зазначив, що контролюючий орган діяв з порушенням принципу «належного урядування» та намагається виправити допущені ним помилки, шляхом безпідставного втручання у майнові права позивача, з метою стягнення з позивача коштів/майна в розрахунок погашення штрафної санкції, яка виникла на підставі ППР.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлений судом строк, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації в ЄРПН податкових накладних, у зв`язку з чим до ТОВ «ТД «Інтерелектро» застосовані штрафні санкції на підставі п. 120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України. Вважає, що посилання позивача на постанову Верховного суду від 18.02.2020 у справі № 200/9042/19-а є недоречним, оскільки рішення ДФС України від 07.02.2019 № 6125/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарги позивача не було предметом розгляду зазначеної справи. Натомість, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2019 у справі № 200/9041/19-а відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо оскарження рішення ДФС України від 07.02.2019 № 6125/6/99-99-11-06-01-25. Також зазначає, що у цьому випадку відсутні підстави вважати відкликаним оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Позивачем, 18.06.2020 року надано відповідь на відзив, зміст якої аналогічний, викладеному у позові.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро, зареєстроване як юридична особа за кодом і знаходиться за адресою: 87510, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Ушакова, будинок 8, і перебуває на податковому обліку у Маріупольському управлінні ГУ ДПС у Донецькій області, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не є спірним між сторонами.

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області () суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

За результатом проведеної камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро, податковим органом складено акт перевірки №1834/05-99-46-03/40914220 від 05.09.2018 року, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, на підставі ст. 120-1 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 № , яким до позивача застосований штраф у загальному розмірі 63 515,91 грн. (а.с. 9-15)

На зазначене податкове-повідомлення рішення позивачем подана скарга вих. № 03/11 від 03.12.2018 року про скасування спірного податкового повідомлення-рішення, яка 03.12.2018 року була надіслана до Державної фіскальної служби України, що підтверджується відповідним описом вкладення в цінний лист і накладною від 03.12.2018 № 010 (т.1 а.с. 17-20)

Позивачем надана роздруківка з веб-сайту Укрпошти щодо пошуку поштового відправлення за трек номером 010, з якої випливає, що це поштове відправлення зі скаргою на оскаржуване податкове повідомлення-рішення вручене представнику Державної фіскальної служби України 07.12.2018 року за довіреністю. (т.1 а.с. 21).

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Акціонерного товариства Укрпошта від 11.05.2019 № 33-М-10196, в якому зазначено, що відправлення за трек номером 010 на адресу Державної фіскальної служби України вручене 07.12.2018 уповноваженій на одержання пошти Державної фіскальної служби України Компанець О.В. під підпис на підставі довіреності від 29.12.2017 (т.1 а.с. 30)

Рішенням Державної фіскальної служби від 28 грудня 2018 року № 42167/6/99-99-11-06-01-25 було продовжено строки розгляду скарги до 07 лютого 2019 року (т.1, а.с. 22).

З поштового конверту з трек номером 300 і роздруківки з веб-сайту Укрпошти щодо пошуку поштового відправлення за трек номером 300 випливає, що рішення Державної фіскальної служби України від 28 грудня 2018 року №42167/6/99-99-11-06-01-25 було надіслане позивачу 28.12.2018 (а.с. 23-24)

Також, постановою Першого апеляційного адміністративного суду в справі №200/9041/19-а, яка набрала законної сили встановлені наступні обставини, які згідно приписів ч.4 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню повторно при вирішенні даної справи.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Донецькій області були прийняті податкові повідомлення рішення: від 19 жовтня 2018 року № , яким застосовано штраф у розмірі 41 100,62 грн., від 19 жовтня 2018 року № , яким застосовано штраф у розмірі 364 976, 10 грн., від 22 жовтня 2018 року №, яким застосовано штраф у розмірі 63 515,91 грн., від 22 жовтня 2018 року № , яким застосовано у розмірі 193 473,63 грн.

03 грудня 2018 року на вищевказані податкові повідомлення-рішення позивачем було направлено на адресу Державної фіскальної служби України скарги № 1831/05-99-46-03/40914220, №1828/05-99-46-03/40914220, №1833/05-99-46-03/40914220 та № 1834/05-99-46-03/40914220, які було отримано податковим органом 07 грудня 2018 року, про що свідчить дані з веб-сайту Укрпошти.

Рішеннями Державної фіскальної служби України від 28 грудня 2018 року № 42171/6/99-99-11-06-01-25, № 42169/6/99-99-11-06-01-25, № 42167/6/99-99-11-06-01-25 та № 42168/6/99-99-11-06-01-25 продовжено розгляд скарг до 07 лютого 2019 року.

Рішенням Державної фіскальної служби від 07 лютого 2019 року №6125/6/99-99-11-06-01-25 податкові повідомлення-рішення №, №, №, № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

4 квітня 2019 року представником ТОВ Торговий дім Інтерелектро направлено до ГУ ДФС у Донецькій області вимоги за вих. №08-04 щодо внесення необхідних змін до облікової картки платника податків в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення №. (т.1 а.с. 25-26)

Станом на дату розгляду справи, відповідачем не надано доказів щодо внесення відповідних змін до облікової картки платника податків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини у сфері подачі та реєстрації податкових накладних регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 201.2. ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до вимог п. 201.1. ст. 201 ПК України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 201.8. ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів, 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів, 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів, 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Суд зауважує, що позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № виключно за формальними ознаками, з підстав, встановлених п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України, не доводячи іншими доказами своєчасність реєстрації 160 податкових накладних, виписаних у грудні 2017 року, 4 виписаних у березні 2018 року та 2 виписаних у липні 2018 року.

Як зазначено вище, позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № , оскільки Державна фіскальна служба України рішення про продовження строку розгляду скарги ДФС від 28.12.2018 року прийняла та надіслала не протягом 20-ти календарних днів, як передбачено п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України, а на 21-й день.

Статтею 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п. 56.8 ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем тримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Згідно з п. 56.9 ст. 56 ПК України керівник (або його заступник) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у п. 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у п. 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці 1 цього пункту.

Отже, законодавець чітко встановив алгоритм дій податкового органу в ході розгляду скарги платника податків у порядку статті 56 ПК України і наслідки його недотримання.

Отже, юридичним наслідком порушення податковим органом встановленого Податковим кодексом України або продовженого рішенням керівника податкового органу (його заступника) строку розгляду скарги платника податків, тобто не направлення впродовж цих строків платнику податків вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги, є визнання скарги такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 24.01.2019 року у справі №826/500/15 та у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 року.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро» скористалося правом досудового (адміністративного) оскарження та звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № 3 в порядку, визначеному статтею 56 ПК України.

За наслідками розгляду такої скарги, ДФС України рішенням від 28.12.2018 року № 42167/6/99-99-11-06-01-25 продовжила розгляд скарги позивача до 07.02.2019 року.

Вказане рішення ДФС України від 28.12.2018 року було прийнято на 21-й календарний день після отримання скарги ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро» (07.12.2018 року), тобто за імперативними приписами п. 56.9 ст. 56 ПК України скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків.

Отже, так як ДПС не надіслала платнику податків, ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро», рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду до закінчення 20-денного строку, то в силу положень п.56.9 ст.56 ПК України скарга позивача від 03.12.2018 року вих.№03/11 вважається такою, що повністю задоволена на користь платника податків.

В свою чергу, визнання скарги повністю задоволеною на користь платника податків означає, що оскаржене рішення податкового органу з цього часу припинило регулюючу дію та не створює для платника податків юридичного обов`язку, отже податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 № є нечинними і такими, що не створюють для позивача будь-яких наслідків.

Відтак, суд не приймає посилання позивача на необхідність прийняття якогось окремого рішення з цього приводу судом, оскільки таке податкове повідомлення - рішення вважається скасованим в силу закону - ПК України, а судове рішення, в свою чергу не може підміняти закон.

Позивачем до матеріалів справи у якості доказу позитивної практики надано постанову Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 200/9042/19-а, якою частково задоволено касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» у справі про визнання бездіяльності Головного управління ДФС у Донецькій області протиправною та зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області здійснити внесення необхідних змін до облікової картки платника податків ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро» в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт послуг), шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно: податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 19 жовтня 2018 року № у розмірі 346267,48 грн., податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 19 жовтня 2018 року № у розмірі 25588,69 грн., податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 19 жовтня 2018 року № у розмірі 14897,52 грн., податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 22 жовтня 2018 року № у розмірі 28280,08 грн. та визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 07 лютого 2019 року №6124/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг.

Верховним Судом скасовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 року у справі №200/9042/19-а, якими було відмовлено позивачу.

В частині позовних вимог ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 07.02.2019 № 6124/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг, прийнято нову постанову та задоволено позов в цій частині.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 07.02.2019 № 6124/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг.

В іншій частині позовних вимог справу №200/9042/19-а направлено на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

На новому розгляді рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №200/9042/19-а, залишеним в силі постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року позов ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено.

Судом апеляційної інстанції в постанові, зокрема вказано, що, врахувавши вказані висновки Верховного Суду та дослідивши відповідні докази, суд дійшов вірного висновку про те, що вважаються задоволеними відповідні скарги позивача №№ 03/02, 03/04, 03/07 та 03/08 від 03.12.2018 року, у яких він просив скасувати податкові повідомлення - рішення від 19 жовтня 2018 року № , яким застосовано штраф у загальному розмірі 346267,48 грн., від 19 жовтня 2018 року № , яким застосовано штраф у загальному розмірі 25588,69 грн., від 19 жовтня 2018 року № , яким застосовано штраф у загальному розмірі 14897,52 грн., від 19 жовтня 2018 року № , яким застосовано штраф у загальному розмірі 28280,08 грн., що тягне за собою їх автоматичне скасування, в силу норм ПК України.

Суд не приймає доводи позивача стосовно прийняття судом рішення про скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки, таке податкове повідомлення - рішення, вважається скасованим в силу норм ПК України.

Таким чином, суд бере до уваги надану позивачем постанову Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 200/9042/19-а в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України.

Згідно ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

У пункті 53 рішення від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (пункт 57 рішення Європейського суду з прав людини від 28.05.1985 у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), Series A, № 93).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес».

Згідно з пунктом 3.4 мотивувальної частини вказаного Рішення охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Конституційний Суд України у пункті 3.6 мотивувальної частини Рішення від 01.12.2004 № 18-рп/2004 відобразив загальнотеоретичні положення про те, що інтерес, навіть перебуваючи під охороною закону чи права, на відміну від суб`єктивного права, не має такої правової можливості, як останнє, оскільки не забезпечується юридичним обов`язком іншої сторони. Законний інтерес відбиває лише легітимне прагнення свого носія до того, що не заборонено законом, тобто тільки його бажання, мрію, потяг до нього, а отже й не юридичну, а фактичну (соціальну) можливість. Відмінність такого блага від блага, яке охоплюється змістом суб`єктивного права, полягає в тому, що користування благом, на яке особа має право, визначається можливістю в межах закону, а до якого має законний інтерес без вимог певних дій від інших осіб або чітко встановлених меж поведінки.

Отже, законний (охоронюваний законом) інтерес виражається у можливостях суб`єкта права користуватися певним соціальним благом, не вимагаючи певних дій від інших осіб і лише за певних умов маючи можливість звертатися за захистом цього інтересу до суду з метою задоволення своїх потреб, які не суперечать суспільним.

Для звернення до суду за захистом охоронюваного законом інтересу особа повинна мати легітимні очікування вчинення стосовно неї певних дій з боку іншого суб`єкта відповідно до заснованого на законі дозволу.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № , оскільки право позивача вже захищено законом, спірне рішення вважається скасованим в силу імперативних приписів статті 56 Податкового кодексу України і не потребує додаткового захисту судовим рішенням.

Таким чином, позовні вимоги про скасування податкового повідомлення рішення від 22.10.2018 року № на суму 63 515,91 гривень задоволенню не підлягають.

Питання судових витрат не вирішується у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро (адреса: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ушакова, 8, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь вул. Італійська, 59, ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № відмовити.

Рішення прийнято, складено та підписано в повному обсязі в нарадчій кімнаті 14 січня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова