Справа № 200/6525/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року справа №200/6525/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 р. у справі № 200/6525/20-а (головуючий І інстанції Череповський Є.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - позивач, ПрАТ «МК «Азовсталь») звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Азовської митниці Держмитслужби (далі відповідач, митниця), в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA700050/2020/000001/2 від 09.01.2020 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA700050/2020/00001 від 09.01.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, визнав встановленими обставини, які взагалі не мали місце та повністю проігнорував надані до матеріалів справи позивачем докази.

Апелянт зазначає, що за вимогами чинного законодавства забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 МК України). 09.01.2020 позивачем, для підтвердження митної вартості товару за основним методом - першим (за ціною договору (контракту), у відповідності до ст. 53 МК України, при митному оформленні Фероніобію, належним чином і в повному обсязі були виконані вимоги ст. 52, 53 МК України, і надані Азовській митниці Держмитслужби всі документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість вказаного товару. Позивач, при митному оформленні імпортних товарів за митною декларацією № UА 700050.2019.000120 від 09.01.2020р., визначив митну вартість імпортованого Товару - Фероніобію за основним першим методом визначення митної вартості товарів, на виконання вимог ст. ст. 52,53,57,58 МК України. - за ціною договору, яка є сумою митної вартості товару за ціною договору, визначена позивачем при митному оформленні за митною декларацією № - UА 700050.2019.000120 від 09.01.2020р. Отже, відповідач, отримавши зазначені документи від позивача, мав реальну можливість і був зобов`язаний визначити митну вартість Товару за першим методом визначення митної вартості товарів на підставі ст. ст.57,58 МК України. Апелянт зазначає, що на підтвердження своєї правової позиції ним було надано до суду першої інстанції у якості доказів по справі всі докази, які в повній мірі базувалися на документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, які були належними, допустимими та єдиними доказами по справі в розумінні вимог ст. 52,53,57,58 МК України, ст. 72,73,74,75,76, 90 КАС України, які в порушення вимог законодавства залишилися поза увагою суду першої інстанції. При визначенні позивачем митної вартості товарів, були відсутні обмеження зазначені у п. п. 1-4 ч. 1 ст. 58 МК України та п. «а» ст. 1 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», в тому числі, був відсутній вплив взаємозв`язку між продавцем та покупцем (ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ») на заявлену декларантом митну вартість, тому позивач правомірно та обґрунтовано обрав 1 метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Відсутність впливу існуючого взаємозв`язку між продавцем та покупцем (ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ») на заявлену декларантом митну вартість підтверджується безпосередньо декларацією митної вартості та поданими документами, які були надані відповідачу при митному оформлені одночасно з митною декларацією. Відповідач на виконання вимог діючого митного законодавства не навів жодних обґрунтованих підстав вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість в повідомлені від 09.01.2020, лише зазначив суб`єктивну думку, що «існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість». За відсутності визначення впливу, у відповідача були відсутні правові підстави для запиту у позивача додаткових документів. Наявна на думку суду першої інстанції розбіжність між вартістю товару за наданими декларантом документами і вартістю товарів зазначеного з спеціалізованого джерела Asian Metal у відповідності з вимогами діючого митного законодавства не може бути правовою підставою для обґрунтованих сумнівів, оскільки, як зазначалося раніше, такою підставою може бути виключно невідповідність заявленої у калькуляції суми додаткових витрат та прибутку звичайним витратам та надбавкам на прибуток, що використовується у торгівельній практиці або реалізація «Metinvest international SA» ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» товару Фероніобію за ціною нижчою, чім 30.30 Евро/кг. Апелянт наголошує, що при прийнятті Рішення про визначення митної вартості використання відповідачем в якості джерел інформації даних сайту «Asian Metal» є неправомірним та суперечить вимогам МК України. У якості правових підстав відповідач посилається на ч.5 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених наказом ДФСУ від 11 вересня 2015 р., які застосовуються тільки на начальному етапі - при виявленні та оцінці ризиків для правильності визначення митної вартості товарів при зборі необхідних документів, оскільки зазначений документ дозволяє лише порівнювати ціну з біржовими котируваннями або відомостями зі спеціалізованих видань, які містять інформацію про ціни на світовому ринку, а не використовувати таку інформацію як базу для коригування митної вартості. На етапі визначення митної вартості оцінюваних товарів (де вже відсутня стадія виявлення ризиків) керуватися зазначеним нормативним документом не можливо, це є грубим порушенням вимог законодавства, оскільки він не регулює питання визначення митної вартості оцінюваних товарів, зазначені питання суворо регулюються виключно вимогами МК України - ст. 64 МК України. Апелянт зазначає, що інформація з інтеренет ресурсу «Asian Metal», що використовувалась Відповідачем у якості джерела для визначення митної вартості за резервним методом не містить відомостей, що товар з такою ціною постачався саме до України, а не до третіх країн: не є раніше визнаною органами доходів і зборів митних вартістю тому не може використовуватись як підстава для визначення митної вартості у Рішенні. Також, дані розміщені в інформаційному ресурсі «Asian Metal» стосуються виключно операцій, які носять разовий характер та незначний об`єм реалізації продукції, зокрема до 50 т., а згідно до умов контракту між Metinvest international SA та позивачем, який є довгостроковим та передбачає поставку лише по одній Специфікації № 8 від 07.01.2019р.- 480 тн. Зазначений ресурс не здійснює біржову торгівлю товарами, а є лише інформаційним ресурсом, що аналізує ринкові ціни, що не відповідає вимогам Методичних рекомендацій на які посилався відповідач. Також апелянт зазначає, що посилання та використання при визначенні митної вартості на підставі ст. 64 МК України висновок ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25.01.2019р №190 є безпідставним, оскільки зазначений висновок базується на товарах з ціною, що поставляються з країни-експортера до третіх країн, що є порушенням п.5 ч.3 ст.64 МК України, оскільки є додатковим документом, який використовується, тільки якщо основні документи, зазначені у частині другій ст. 53 МКУ містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь зареєстроване як юридична особа, видами діяльності позивача за КВЕД визначено: 24.10 Виробництво чавуну сталі та феросплавів (основний); 19.10 Виробництво коксу та коксопродуктів; 20.20 Виробництво пестицидів та іншої агрохімічної продукції; 24.52 Лиття сталі; 85.32 Професійно-технічна освіта; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод; 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів; 38.22 Оброблення та видалення небезпечних відходів; 38.32 Відновлення відсортованих відходів.

1 серпня 2015 року між Metinvest international SA, як продавцем, та Публічним акціонерним товариством Металургійний комбінат Азовсталь, як покупцем, укладений контракт № 089LS-02/554 на постачання фероніобію, за умовами якого кількість, ціна та технічні характеристики товару, а також його упаковка, маркування, зазначаються в специфікаціях (т. 1, арк. с. 23-33).

4 липня 2016 року між вказаними суб`єктами господарювання укладена додаткова угода № 3, стосовно зміни назви Публічного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь на Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь та його реквізитів (Т. 1, арк.с. 34-35).

Додатковими угодами № 4 від 27.12.2016 (т.1, арк.с. 36-37), № 6 від 02.01.2018 (т. 1, арк.с. 38) та № 8 від 18.12.2018 (т.1, арк.с. 39) продовжений строк дії контракту № 089LS-02/554 від 01.08.2015 до 31.12.2017, до 31.12.2018 і до 31.12.2019 відповідно.

7 січня 2019 року до контракту № 089LS-02/554 від 01.08.2015 між сторонами укладена специфікація № 8 на постачання товару FeNb 65(111), FeNb 65 (112) у кількості 480 МТ +/- 10% за ціною 32,71 Євро за 1 кг чистого ніобію у сплаві на умовах CPT-Маріуполь, згідно Incoterms 2010 (т. 1, арк. с. 40-41).

Згідно із договором доручення № 089лт/002/2012 від 22.03.2012 року (т.1, арк. с. 68-94), з урахуванням додаткових угод, про надання послуг з митного декларування товарів, укладеним між позивачем, як замовником, та ТОВ Скиф-Шиппинг (у подальшому змінено назву на ТОВ Метінвест-Шиппінг), як декларантом, замовник доручив, а декларант прийняв на себе зобов`язання з митного декларування товарів замовника, що переміщуються через митний кордон України.

Декларантом ТОВ Метінвест-Шиппінг в інтересах ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь подано митну декларацію від 09.02.2020 року № UА 700050/2020/00120 (т. 2, арк. с. 26), з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: фероніобію марки FeNb 65 (112) 20000 кг, ціна товару 429155,20 євро (32,71 євро/кг). Експортер Nobek B.V. (Нідерланди). Декларант розрахував митну вартість за основним методом (за ціною контракту).

Разом з декларацією надані: контракт № 089LS-02/554 від 01.08.2015 з додатковими угодами № 3 від 04.07.2016, № 4 від 27.12.2016 і № 8 від 18.12.2018; специфікація № 8 від 07.01.2019; сертифікати аналізу (якості) від 20.11.2018 № 23921 та № 23921А, сертифікат аналізу від 08.03.2019 б/н, рахунок № 90024056 від 10.12.2019; рахунок фактура (інвойс) від 13.12.2019 року № 1226840; автотранспортна накладна від 13.12.2019 № 1907204, супровідний документ Т1 від 13.12.2019 № 19NL6AD0, декларація про походження товару від 13.12.2019 № 122684; розрахунок ціни (калькуляція) Metinvest international SA від 29.01.2019, контракти із третіми особами пов`язані з контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається, № 20160331 від 31.03.2016, CD/MI-1 від 01.08.2015; договір про надання послуг митного брокера № 089лт/002/2012 від 22.03.2012, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів 4975405, сертифікат ваги б/н від 13.12.2019.

З наведених документів вбачається, що виробником товару є компанія Brasileira de Metalurgia e Mineracao (CBMM) (Бразилія).

За результатом обробки зазначеної митної декларації посадовими особами відповідача складено повідомлення декларанту від 09.01.2020 (10:13) (т. 1, арк. с. 20), в якому зазначено, що орган доходів і зборів вважає, що існуючий взаємозв`язок між продавцем та покупцем вплинув на задекларовану декларантом митну вартість, у зв`язку із чим, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію); 4) копію декларації країни відправлення. Також зазначено, що для підтвердження заявленої митної вартості товару можуть бути подані інші додаткові документи: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи; а також документи, що містять відомості про вартість страхування, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вказаному повідомленні міститься відмітка представника декларанта про те, що позивач не може надати наведені документи у встановлений МК України термін.

Згідно із повідомленням декларанту 09.01.2020 (10:41) (т.1, арк. с. 21), митним органом зазначено, що на вимогу митного органу, декларантом не надано додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, а також не надано експертний висновок ДП Укрпромзовнішекспертиза від за специфікацією № 8 від 07.01.2019 року до зовнішньоекономічного договору № 089LS-02/554 від 01.08.2015 року. За результатами опрацювання наданих документів і експертного висновку ДП Укрпромзовнішекспертиза від 25.01.2019 року №190 встановлені розбіжності, а саме: у специфікації № 8 від 07.01.2019 і в комерційному рахунку від 13.12.2019 № 122684 зазначено ціну 32,71 євро/кг на умовах поставки СРТ Маріуполь, а згідно експертного висновку ДП Укрпромзовнішекспертиза від 25.01.2019 року №190 ціна складає 37,77 38,65 євро/кг. Зазначено, що в якості масиву інформації використано Asian Metal із значенням біржових котирувань з 21.12.2018 по 04.01.2019, за якими розрахунок митної вартості за поточною партією товару має скласти 506930,56 євро.

Також у вказаному повідомленні позивачу запропоновано надати додаткову інформацію щодо застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

На вказаному повідомленні міститься відмітка представника декларанта про відсутність інформації щодо застосування інших другорядних методів.

09 січня 2020 року Азовською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2020/000001/2, з огляду на встановлені розбіжності у заявленій ціні товару. Митним органом зазначено, що на вимогу митного органу, декларантом не надано додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, а також не надано експертний висновок ДП Укрпромзовнішекспертиза від 25.01.2019 року №190, який надавався при попередніх митних оформленнях за специфікацією № 8 від 07.01.2019 року до зовнішньоекономічного договору № 089LS-02/554 від 01.08.2015 року. За результатами опрацювання наданих документів і експертного висновку ДП Укрпромзовнішекспертиза від 25.01.2019 року №190 встановлені розбіжності, а саме: у специфікації № 8 від 07.01.2019 і в комерційному рахунку від 13.12.2019 № 122684 зазначено ціну 32,71 євро/кг на умовах поставки СРТ Маріуполь, а згідно експертного висновку ДП Укрпромзовнішекспертиза від 25.01.2019 року №190 ціна на фероніобій складає 37,77 38,65 євро/кг. Розрахунок вартості згідно інформації Asian Metal із значенням біржових котирувань з 21.12.2018 по 04.01.2019, за якими ціна складає 38,638 євро/кг. Також зазначено, що представник декларанта відмовився від подання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, митним органом використано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості. Загальна митна вартість товару визначена в розмірі 506930,56 євро (за 13120 кг).

У зв`язку з наведеним, Азовською митницею виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 700050/2020/00001 від 09.01.2020, якою відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів (т. 1, арк. с. 15-17).

09 січня 2020 року для випуску товару у вільний обіг було подано митну декларацію №UA 700050/2020/000138 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару, випуску товару у вільний обіг: фероніобію марки FeNb 65 (112) 20000 кг, внаслідок чого під гарантійні зобов`язання товар був випущений у вільний обіг.

ТОВ Метінвест - Шіппінг листом від 18.03.2020 № 033/2020-ОД (т.1, арк. с. 99-100) надав Азовській митниці ДМС додаткові документи для підтвердження митної вартості, заявленої декларантом на фероніобій, а саме протокол тендерного комітету № 127-ФС від 10.12.2018, прайс-лист СВММs PRICE LIST FOR THE 4 st QUARTER 2019 від 13.09.2019 р., електронне листування з представником постачальника СВММ Europе BV 2019 щодо надання знижки (8,5%). Декларант зазначив, що згідно з наданими документами, ціна не фероніобій між Metinvest international SA та CBMM Europe BV формувалася наступним чином: від ціни прайсу на FeNb 112 віднімалась знижка в розмірі 8,5%. Розмір знижки вказується в протоколі тендерного комітету № 127-ФС на постачання фероніобію, а також в електронному листуванні з представником постачальника СВММ Europe BV. Також наданий лист ПРАТ МК АЗОВТСАЛЬ № 08.02.01/1032 про наявність кредиторської заборгованості та витяг з програмного масиву щодо кредиторської заборгованості. Декларант просив розглянути надані ПрАТ МК Азовсталь для підтвердження митної вартості документи та відомості.

Відповідач листом № 7.1-08-1/7.1-28-05-01/13/1244 від 24.03.2020 р. Про рішення щодо митної вартості (т. 1, арк. с. 114-118) повідомив про відсутність законних підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості заявленої декларантом, оскільки товариством не доведено право на застосування знижки в розмірі 8,5%. Також відповідач посилався на зазначені відомості з Asian Metal, експертного висновку ДП Укрпромзовнішекспертиза від 25.01.2019 року №190, а також на відомості спеціалізованого видання Метал Експерт. Новини ринків феросплавів від 07.01.2019 № 252.

Відповідачем наданий до експертного висновку ДП Укрпромзовнішекспертиза від 25.01.2019 року №190 (т. 2, арк. с. 32), відповідно до аналізу даних спеціалізованого джерела Asian Metal середній розрахунковий рішень цін на фероніобій (базовий вміст NB - 66%) становить 37,77 38,65 євро за 1 кг чистого ніобію на умовах поставки СРТ міста України.

Також відповідачем надана роздруківка з інтернет ресурсу Asian Metal за період з 01.12.2018 по 30.01.2019 щодо фероніобію (Brazilian 66% in Rotterdam) (т. 2, арк. с. 33).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належеними доказами можливість визначення митної вартості вказаного товару першим методом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 4 статті 53 Митного кодексу України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

За приписами частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено частиною 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 2, 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені Митним кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у наданих позивачем до митної декларації документах, а саме: контракт № 089LS-02/554 від 01.08.2015 з додатковими угодами № 3 від 04.07.2016, № 4 від 27.12.2016 і № 8 від 18.12.2018; специфікація № 8 від 07.01.2019; сертифікати аналізу (якості) від 20.11.2018 № 23921 та № 23921А, сертифікат аналізу від 08.03.2019 б/н, рахунок № 90024056 від 10.12.2019; рахунок фактура (інвойс) від 13.12.2019 року № 1226840; автотранспортна накладна від 13.12.2019 № 1907204, супровідний документ Т1 від 13.12.2019 № 19NL6AD0, декларація про походження товару від 13.12.2019 № 122684; розрахунок ціни (калькуляція) Metinvest international SA від 29.01.2019, контракти із третіми особами пов`язані з контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається, № 20160331 від 31.03.2016, CD/MI-1 від 01.08.2015; договір про надання послуг митного брокера № 089лт/002/2012 від 22.03.2012, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів 4975405, сертифікат ваги б/н від 13.12.2019.

Жоден з пред`явлених позивачем документів не містить розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість товару або ознак підробки документів, що б могли надати митному органу підстави висновку про невірне визначення позивачем митної вартості. Зазначена в специфікації ціна повністю відповідала умовам Контракту. В жодному з документів, що подав позивач, не було розбіжностей щодо показника вартості за 1 кг товару.

В оскаржуваному рішенні не визначено встановлення під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості та не конкретизовано яким саме чином зв`язок між позивачем та продавцем товару вплинув на визначення митної вартості.

Підставою витребування додаткових документів в рішенні про коригування митної вартості та картці відмови відповідач визначив встановлення в ході проведення митних процедур та перевірки правильності визначення позивачем митної вартості розбіжностей, а саме: в експертному висновку ДП "Укрпромзонішекспертиза" від 25.01.2019 року №190 визначено ціну за фероніобій 37,77-38,65 Євро за кг, в наданих позивачем документах до декларації - 32,71 євро за кг, відповідно до відомостей інформаційного ресурсу ASIAN METAL із значенням біржових котирувань з 21.12.2018 по 04.01.2019, вартість фероніобію складає 38,638 євро/кг. Наведені розбіжності відповідач вважав достатніми для витребування додаткових документів.

Пунктом 4 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими Наказом ДФС № 689 від 11.09.2015 передбачено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості посадові особи, які провадять такий контроль, застосовують положення Методичних рекомендацій з метою аналізу, виявлення та оцінки ризиків щодо заявлення декларантом або уповноваженою ним особою неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі неправильного визначення митної вартості товарів.

Наведені Методичні рекомендації передбачають можливість використання під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків таких джерел інформації як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Проте, виявлення в ході проведення митного контролю з будь-якого інформаційного ресурсу (інформація з мережі Інтернет, висновку спеціалізованих організацій) продажу товару, тотожного пред`явленому до митного оформлення, за ціною вищою, ніж заявлена митна вартість, не є безумовною підставою визнання недостовірними та неправдивими відомості щодо митної вартості товару пред`явленого до митного оформлення та не може бути безумовною підставою відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Встановлення митним органом різниці в ціні свідчить про наявність підстав детально проаналізувати комерційні умови зовнішньоекономічної операції за якою до митного оформлення пред`явлено товари. Виявлена різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю тотожних товарів згідно інформаційних ресурсів мережі Інтернет не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників інформаційних ресурсів. Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем оцінки та аналізу наданих позивачем документів в обґрунтування висновків щодо невірного визначення декларантом митної вартості товару.

Слід також зазначити, що відповідач під час митних процедур вимагав від позивача на підставі ч. 4 ст. 53 Митого кодексу України надати: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; ) розрахунок ціни (калькуляцію). Водночас, частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України передбачено надання наведених документів за їх наявності. Крім того, витребувана відповідачем калькуляція надавалася позивачем разом і декларацією, у прийнятті якої відповідач відмовив.

У разі витребування додаткових документів на підтвердження митної вартості на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника та яким чином зв`язок між продавцем та покупцем вплинув на вартість пред`явленого до митного оформлення товару. Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

З огляду на вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано жодних аргументів і доказів того, що документи, подані позивачем до митного оформлення, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації або на визначення вартості товару вплинув зв`язок між покупцем та продавцем, що в свою чергу свідчить про недоведення відповідачем правомірності незастосування основного методу визначення митної вартості.

З урахуванням викладеного, суд дішов до висновку, що подані позивачем документи для визначення митної вартості містили об`єктивно, документально підтверджені дані, що піддавалися обчисленню, на підставі яких відповідач повинен був визначити митну вартість товару (фероніобію), що заявлена декларантом, по першому методу.

Посилання відповідача на висновок, зроблений в листі ДП Укрпромзовнішекспертизи від 25.01.2019 року № 190, який містить аналіз даних спеціалізованого джерела AsianMetal, та на сайт AsianMetal, є неприйнятними, оскільки, дані цього сайту повинні оцінювати в комплексі з поданими декларантом документами. Крім того, як зазначено в цьому листі ДП Укрпромзовнішекспертизи, рівень цін на фероніобій може змінюватися в залежності від якості товару, умов оплати, розміру партії, кон`юнктурної ситуації на ринку, тощо; висновок носить консультаційний характер.

Таким чиному, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем під час митного оформлення було надано всі документи, передбачені ч. 2 ст.53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення за ціною договору, та необґрунтованість висновку митного органу щодо наявності розбіжностей в поданих документах .

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав, суд вважає, що відповідачем не доведена законність та правомірність прийняття спірних рішень.

З урахуванням вищевикладеного заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає неступне.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6191,66 грн. та витрати із сплати судового збору за поданя позову та скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 6922,74 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 10384,11 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 17 306,85 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідач проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечував, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є безпідставно завищеними, необґрунтованими, непропорційними та неспіввісними в розрізі предмету спору та складності справи стосовно наданих юридичних послуг адвокатом.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами частини 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 7 цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За приписами частини 9 цієї статті при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Щодо заяви про зменшення судових витрат на правничу допомогу обґрунтовану тим, що дана сума є безпідставно завищеною, необґрунтованою, непропорційною та неспівмірною в розрізі предмету спору та складності справи. Представник позивача адвокат Бузівська Н.М. здійснювала представництво позивача також в інших аналогічних справа, її правова позиція у таких справах залишається незмінною, у зв`язку з чим безпідставним є включення до розрахунку наданих послуг з надання клієнту усної консультації, погодження правової позиції, підготовки позову, оскільки адвокат вже була обізнана про обставини спірного митного оформлення. Зазначене також свідчить про недоцільність включення до розрахунку наданих послуг такої як гонорар за складність справи у сумі 4615,16 грн. (1% ціни позову).

Щодо визначення у розрахунку послуг гонорару за складність справи у розмірі 1% ціни позову, суд зауважує, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всього розміру гонору до суму, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження здійснених судових витрат на правничу допомогу адвоката позивачем долучено: договір № 180329/АЗСТ про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 29.03.2018; додаткову угоду № 145 від 14.05.2020; розрахунок розміру винагороди за договором від 08.09.2020; акт прийому-передачі № 1 від 08.09.2020; рахунок на оплату від 08..09.2020; докази сплати (платіжне доручення); довіреність; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю.

Пункт 1 додаткової угоди від 14.05.2020 року № 148 до договору № 180329/АЗСТ визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правої допомоги) у спорі за даним адміністративним позовом (міститься посилання саме на справу з даним предметом спору). Відповідно до п. 3.1 вказаної додаткової угоди оплата послуг здійснюється протягом 45 календарних днів після підписання сторонами акту надання послуг (акту прийому - передачі надання послуг) і отримання клієнтом рахунків від Адвокатського об`єднання. Пунктом 2 додаткової угоди визначено назви наданих послуг та їх вартість.

Відповідно до розрахунку розміру винагороди за надання юридичних послуг (правової допомоги), надана позивачу правова допомога складається з наступних складових: - усна консультація клієнта, узгодження правової позиції (1 година) - 315,30 грн.; збір доказів (підготовка письмових документів - листи, запити) (1 година) - 315,30 грн.; перевірка та підготовка документів (1 година) - 315,30 грн.; складення позовної заяви (1 година) - 315,30 грн.; складання та подання процесуальних документів (1 година) - 315, 30 грн.; гонорар за складність справи (1% від ціни позву) - у розмірі 4615,16 грн. Загальна сума винагороди за надання правової допомоги - 6191 грн 66 коп..

Витрати на надану професійну правничу допомогу оплачені відповідним платіжним дорученням від 18.09.2020.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

Отже, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 139 КАС України, понесені судові витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача у сумі 6191 грн 66 коп.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до викладеного, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення та прийняття постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 р. у справі № 200/6525/20-а задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 р. у справі № 200/6525/20-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Азовської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA700050/2020/000001/2 від 09.01.2020.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації № UA700050/2020/00001 від 09.01.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Азовської митниці Держмитслужби (87510, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Адмірала Луніна,1 ) на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецької області, м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1 ) судовий збір у розмірі 17306 грн. (сімнадцять тисяч триста шість) 85 копійки та витрати на правничу допомогу у розмірі 6191 грн (шість тисяч сто дев`яносто одна) 66 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 13 січня 2021 року.

Суддя-доповідач: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.В. Геращенко

Г.М. Міронова