Справа № 320/12874/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 січня 2021 року м. Київ № 320/12874/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання незаконними, протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити

певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії по вирішенню спірних питань щодо визнання статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження у 1986 році Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, яке оформлено протоколом від 26.07.2018 №195 про визнання посвідчення категорії 3 серії Б (дублікат) № НОМЕР_1 від 16.03.1995 таким, що видано безпідставно; визнання незаконним рішення ГУ ПФУ у Київській області №28 від 29.10.2018 про утримання з пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області припинити відрахування з пенсії на підставі вказаного рішення та донарахувати і виплатити позивачу раніше незаконно утримані згідно цього рішення виплати.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду, зокрема, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наведенням підстав для поновлення строку звернення до суду та наданням доказів на підтвердження поважності таких підстав.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від позивача до суду надійшла, зокрема, заява про поновлення строку на звернення до суду в якій позивач просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити пропущений строк звернення до суду.

В обґрунтування вказаної заяви позивачем зазначено, що про наявність рішення комісії при Київській обласній державній адміністрації, оформленого протоколом №195 від 26.07.2018, позивач дізналась у грудні 2018 року після того як Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області почалися відрахування з її пенсії. Тоді вона почала збирати документи щодо відновлення Чорнобильського посвідчення ІІІ категорії та вважала, що відновивши посвідчення, Пенсійний фонд припинить відрахування з пенсії ніби то надміру виплаченої переплати в сумі 117931,72 грн. за період з 15.12.2006 по 30.09.2018. Також, позивач зазначила, що про рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №28 від 29.10.2018 вона дізналась приблизно в той же час. Втім, вирішила звернутись до суду лише після отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.09.2020, з урахуванням попередніх обіцянок припинити стягнення, після чого позивач зрозуміла, що без захисту її прав у судовому порядку Пенсійний фонд не припинить стягувати з неї незаконно нараховані кошти.

Розглянувши заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (абзац перший частини четвертої).

З аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що початок відліку встановленого законодавством строку звернення до суду у випадку оскарження рішення суб`єкта владних повноважень чи його дій з прийняття такого рішення пов`язується з моментом, коли особа дізналася про такі рішення чи дії. При цьому причини неможливості звернення позивача у встановлений строк з позовом до суду про оскарження таких рішень чи дій мають бути обумовлені об`єктивними, незалежними від волі позивача факторами, які, всупереч волі позивача, не давали йому можливості своєчасно подати позов до суду.

Отже, шестимісячний строк звернення до суду з позовом про оскарження рішень комісії при Київській обласній державній адміністрації, оформленого протоколом №195 від 26.07.2018 та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №28 від 29.10.2018, розпочав свій перебіг з моменту, коли позивачу стало відомо про прийняття вказаних рішень та наслідків прийняття вказаних рішень у вигляді здійснення відповідних відрахувань з пенсії позивача на підставі вказаних рішень, тобто у грудні 2018 року.

Водночас, позивач звернувся з позовом до суду про оскарження зазначених рішень лише 01.12.2020, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, в якому надійшла позовна заява, тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду протягом 18 місяців поспіль.

При цьому у заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено об`єктивних, незалежних від волі позивача причин, які б слугували перешкодою для звернення позивача з даним позовом до суду протягом встановленого строку звернення до суду з моменту, коли позивачу стало відомо про порушення її прав.

Суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відтак, подання позовної заяви, за відсутності належного обґрунтування причин такого тривалого зволікання, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є недопустимим в силу позиції Європейського Суду з прав людини у даному питанні.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина перша).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга).

Отже, суд дійшов висновку про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин та про необґрунтованість позивачем поважності підстав пропуску строку звернення до суду, наведених у заяві позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на необґрунтованість позивачем поважності підстав пропуску строку звернення до суду з позовом, який залишено без руху, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання незаконними, протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання незаконними, протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.