Справа № 480/7583/20
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року Справа № 480/7583/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7583/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якому просить зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи період з 01.09.1989 по 08.05.1992, протягом якого позивач працював в будівельно-проектному кооперативі "Будмонтажгаз", і зробити відповідний перерахунок пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при призначенні пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не врахувало до страхового стажу позивача період його роботи в будівельно-проектному кооперативі «Будмонтажгаз» з 01.09.1989 по 08.05.1992. На звернення ОСОБА_1 відповідач листом повідомив, що у записі про прийняття у члени кооперативу не зазначений номер протоколу, на підставі якого такий запис внесено до трудової книжки. Тому підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи у вищезазначеній організації згідно із записами трудової книжки відсутні. Із вказаними діями позивач не погоджується, зазначає, що спірний період роботи підтверджується записами у трудовій книжці, яка відповідно до Закону України "Про загальноообов`язкове державне пенсійне страхування" є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Ухвалою суду від 09.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (зі змінами, далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу або звільнення виконуються акуратно. У разі виявлення неправильного або неточного запису виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис, про що окремо зазначається у трудовій книжці.

Вищезазначене було передбачено і Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (зі змінами).

У тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються документи, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження трудового стажу).

Згідно з пунктами 1 та 3 Порядку підтвердження трудового стажу такими документами можуть бути довідки, видані за місцем роботи, служби, навчання, а також, архівними установами, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 01.09.1989 прийнято на роботу до будівельно-проектного кооперативу "Будмонтажгаз", де він працював по 08.05.1992. У записі про прийняття в члени кооперативу не зазначений номер протоколу, на підставі якого такий запис внесений до трудової книжки. Тому підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи у вищезазначеній організації згідно із записами трудової книжки відсутні.

Враховуючи викладене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному Управління Пенсійного фонду України в Сумській області, з 06.10.2015 отримує пенсію за віком.

При призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області не було враховано до страхового стажу позивача період роботи в будівельно-проектному кооперативі "Будмонтажгаз" з 01.09.1989 до 08 05.1992.

03.08.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою, в якій просив надати відповідь про не зарахування робочого стажу за період роботи з 01.09.1989 по 08.05.1992 (а.с. 40).

У відповідь на вказану заяву листом від 01.09.2020 № 3496-3641/Р-02/8-1800/20 відповідач повідомив, що згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 01.09.1989 прийнято на роботу до будівельно-проектного кооперативу "Будмонтажгаз", де він працював по 08.05.1992. У записі про прийняття в члени кооперативу не зазначений номер протоколу, на підставі якого такий запис внесений до трудової книжки. Тому підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи у вищезазначеній організації згідно із записами трудової книжки відсутні (а.с. 6).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до зазначених норм Кабінетом Міністрів України 12.08.1993 року прийнято Постанову № 637, якою затверджено Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. ( далі Порядок 637).

Пунктом 1 Порядку 637 визначено, що основним документом який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як зазначено у пункті 3 Порядку, в редакції Постанови КМУ № 1028 від 09.12.2015 року, в разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Статтею 1 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків передбачених цим Законом.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу або звільнення виконуються акуратно. У разі виявлення неправильного або неточного запису виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис, про що окремо зазначається у трудовій книжці.

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162.2.10.

Як встановлено з трудової книжки ОСОБА_1 від 23.05.1976 (а.с. 10-14), у відповідності до запису за № 14 позивач 01.09.1989 прийнятий членом кооперативу "Будмонтажгаз" у якості майстра дорожньо-будівельної дільниці (протокол від 28.08.1989). Згідно запису за № 15 від 31.12.1991 БПК "Будмонтажгаз" рішенням Зарічного райвиконкому м. Суми перейменований в колективне підприємство "Газбудмонтаж" (рішення № 292 від 31.12.1991). Згідно запису за № 16 позивач звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ № 25 від 08.05.1992).

Таким чином, судом встановлено, що запис про роботу у трудовій книжці позивача № 14 містить чітку дату прийому на роботу, дату протоколу засідання правління кооперативу, посаду на якій працював позивач, відбиток штампу із назвою підприємства.

Із наданої суду копії трудової книжки позивача не вбачається суттєвих недоліків щодо зазначення спірного періоду роботи позивача.

Суд зауважує, що підставою як для призначення пенсії, так і для її перерахунку, у подальшому є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Суд вказує, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність номеру протоколу, на підставі якого запис про роботу внесено до трудової книжки, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії. Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Таким чином, трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджено період роботи позивача в будівельно-проектному кооперативі "Будмонтажгаз" з 01.09.1989 до 08 05.1992.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо вказаного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати вищевказаний період до страхового стажу позивача та здійснити відповідний перерахунок пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в будівельно-проектному кооперативі "Будмонтажгаз" з 01.09.1989 по 08.05.1992.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до страхового стажу періоду роботи в будівельно-проектному кооперативі "Будмонтажгаз" з 01.09.1989 по 08.05.1992.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009 м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1, ідентифікаційний код 21108013) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот) сорок грн. 68 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко