Справа № 140/7816/20
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/7816/20 пров. № А/857/12951/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі № 140/7816/20 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Денисюк Р.С. в м. Луцьку Волинської області 14.08.2020 року), -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (далі ТзОВ «Негабарит-Сервіс», позивач) звернулося з позовом до Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі ГУ ДКС України у Волинській області, відповідач 2) про стягнення з Державного бюджету України невиплачену суму бюджетного відшкодування ПДВ по декларації з ПДВ за листопад 2017 року в сумі 1074476,58 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач 1, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на аналогічні доводи, що викладені у відзиві на позовну заяву, а саме на те, що 23.01.2018 позивачу було відшкодовано на рахунок у банку 967545,42 грн. із 2042022 грн. суми бюджетного відшкодування, підтвердженого довідкою камеральної перевірки від 17.01.2018 № 877/03-20-12-02/402290292, а тому розмір невідшкодованої суми становить 1074476,58 грн.

ДПС України не проведено відшкодування вказаної суми у зв`язку з тим, що позивачем у декларації з ПДВ за лютий 2015 року задекларовано 1093981,00 грн., в тому числі 1074552,0 грн. у розрізі періодів виникнення від`ємного значення (за 01.08.2014 - 943,00 грн; за 01.09.2013 - 76500,00 грн., за 01.06.2013 - 805447,00 грн., 01.02.2013 - 20000,00 грн., за 01.01.2013 - 10000,00 грн., за 01.12.12- 59711,00 грн., за 01.10.2012 - 1026,00 грн., 01.09.2012- 22979,00 грн., за 01.08.2012 - 45000,00 грн., за 01.07.2012 - 32946,00 грн.), у зв`язку з чим сума переплати зменшилась в інтегрованій картці платника на 1074552,00 грн.

Зазначену вище суму 1074552,00 грн. платником відображено в рядку 30 податкової декларації з ПДВ № від 19.03.2015 за лютий 2015 року «Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 Д2) та в додатку № 4 до декларації «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4).

Відповідно, в інтегрованій картці ТзОВ «Негабарит-сервіс» здійснено наступні операції з нарахування:

- заявлено до відшкодування на рахунок платника в розмірі 1093981 грн.;

- зменшення залишку від`ємного значення, задекларованих в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних звітних періодів (декларації минулих років) до 01.02.2015 (Додаток 2 Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) в розмірі 1074552,00 грн.

В подальшому ТзОВ «Негабарит-сервіс» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ до декларації за лютий 2015 року № від 08.04.2015 у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок та уточнюючий додаток № 2 із аналогічно задекларованою сумою ПДВ в розмірі 1074552,00 грн., в якому виправляє періоди виникнення від`ємного значення (за 01.04.2014 - 943,00 грн; за 01.05.2013 - 76500,00 грн., за 01.03.2013 - 805447,00 грн., 01.11.2012 - 20000,00 грн., за 01.10.2012 - 10000,00 грн., за 01.09.12 - 59711,00 грн., за 01.07.2012 - 1026,00 грн., 01.06.2012 - 22979,00 грн., за 01.05.2012 - 45000,00 грн., за 01.04.2012 - 32946,00 грн.).

Зазначене призвело до повторного зменшення сум, заявлених до 01.02.2015 в рахунок майбутніх платежів з податку на додану вартість та відповідно зменшення переплати по ПДВ в розмірі 1074552,00 грн.

Так, ТзОВ «Негабарит-сервіс» за декларацією за листопад 2017 року задекларовано до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку 2042022,00 грн. За вирахуванням суми податкового боргу у розмірі 1074552,00 грн. позивачу відшкодовано 967545,42 грн.

Звертає увагу на те, що відображення відповідних сум в інтегрованій картці TOB «Негабарит-Сервіс», у тому числі і повторне зменшення переплати в розмірі 1074552,00 грн. було здійснено контролюючим органом виключно на підставі даних, відображених у поданих позивачем деклараціях та уточнюючих розрахунках з ПДВ.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 19.03.2015 ТзОВ «Негабарит-сервіс» подало до Ковельської ОДПІ ГУ ДФС України податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року. У додатку 2 до декларації «розрахунок суми від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 р. товариством задекларовано 1093981 грн. суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у тому числі 1074552,0 грн. у розрізі періодів виникнення від`ємного значення: за 01.08.2014 - 943,00 грн; за 01.09.2013 - 76500,00 грн., за 01.06.2013 - 805447,00 грн., 01.02.2013 - 20000,00 грн., за 01.01.2013 - 10000,00 грн., за 01.12.12- 59711,00 грн., за 01.10.2012 - 1026,00 грн., 01.09.2012- 22979,00 грн., за 01.08.2012 - 45000,00 грн., за 01.07.2012 - 32946,00 грн. У зв`язку з поданням даної декларації сума переплати зменшилась в інтегрованій картці платника на 1074552,00 грн..

08.04.2015 ТзОВ «Негабарит-Сервіс» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за лютий 2015 року та уточнюючий додаток № 2 із аналогічно задекларованою сумою ПДВ в розмірі 1074552,00 грн., в якому виправило періоди виникнення від`ємного значення: за 01.04.2014 - 943,00 грн; за 01.05.2013 - 76500,00 грн., за 01.03.2013 - 805447,00 грн., 01.11.2012 - 20000,00 грн., за 01.10.2012 - 10000,00 грн., за 01.09.12 - 59711,00 грн., за 01.07.2012 - 1026,00 грн., 01.06.2012 - 22979,00 грн., за 01.05.2012 - 45000,00 грн., за 01.04.2012 - 32946,00 грн..

Тобто ТзОВ «Негабарит-Сервіс» в уточнюючому розрахунку задекларувало ідентичну суму, що й у декларації за лютий 2015 року, - 1074552 грн., однак виправило місяці, у яких виникло право на бюджетне відшкодування.

Внаслідок подання уточнюючого розрахунку в інтегрованій картці платника з ПДВ було повторного зменшено суми, заявлені до 01.02.2015 року в рахунок майбутніх платежів з податку на додану вартість та відповідно зменшено переплати по ПДВ в розмірі 1074552,00 грн.

18.12.2017 ТзОВ «Негабарит-сервіс» подало до Ковельської ОДПІ ГУ ДФС України податкову декларацію з ПДВ за листопад 2017 року, у якій задекларувало до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку 2042022,00 грн., в тому числі 1074554 грн. суму від`ємного значення, що виникла у лютому 2015 року.

17.01.2018 ГУ ДФС у Волинській області було проведено камеральну перевірку ТзОВ «Негабарит-сервіс» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2017 року, за результатами якої складено довідку № 877/03-20-12-02/37707423. Згідно висновку вказаної довідки, камеральною перевіркою не встановлено порушень ТзОВ «Негабарит-сервіс» вимог Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку у декларації за листопад 2017 року (рядок 20.2.1) в сумі 2042022 грн.

Однак, за даними інтегрованої картки платника товариству відшкодовано 23.01.2018 лише 967545,42 грн. Решта суми - 1074554 грн. (від`ємне значення, що виникло у лютому 2015 року) станом на час розгляду справи судом не відшкодовано, незважаючи на неодноразові звернення позивача до органів фіскальної служби з проханням провести повний розрахунок сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невідображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 2042022 грн. звернувся з позовом до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 у справі № 140/3187/20 визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 1074476,58 грн. Дане рішення станом набрало законної сили.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 ПК України (тут і далі у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пунктів 200.7, 200.8 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додається також розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п. 200.9 ст. 200 ПК України).

Водночас, пунктами 200.10, 200.11 ст. 200 ПК України передбачено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу (а саме - протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання), контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 200.12 ст. 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 200.13 ст. 200 ПК України передбачено, що на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

З системного аналізу вищевказаних правових норм можна дійти висновку, що платники податку отримують бюджетне відшкодування за умови узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених п. 200.11 ст. 200 ПК України, за результатами документальної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Негабарит-Сервіс» 18.12.2017 подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період листопад 2017 року та розрахунок суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2042022 грн, яка відображена у зазначеній податковій декларації.

17.01.2018 у межах тридцятиденного строку з останнього дня граничного строку подання такої податкової декларації контролюючим органом проведено камеральну перевірку, результати якої оформлені довідкою.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України передбачено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Механізм ведення Міністерством фінансів інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком, визначений Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26.

Згідно зпунктами 3-8, 11, 12 Порядку № 26 формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Орган ДФС вносить до Реєстру такі дані: найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу; реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Заяви виключаються з Реєстру відповідно до пункту 48.7 статті 48, пункту 49.11 статті 49 та пункту 50.1 статті 50 ПК України. Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДФС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Казначейство вносить до Реєстру такі дані: дату та суму повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у банку; дату та суму зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення випадку, коли органом ДФС не внесені до Реєстру відомості про: дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання) з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);дату складення акта перевірки.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Матеріалами справи стверджується, що сума належного позивачу бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 2042022 грн, яка підтверджена довідкою камеральної перевірки та є узгодженою, відображено в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року лише на суму 967545,42 грн., решта суми 1074476,58 грн фіскальним органом в Реєстр не внесено та не відшкодовано ТОВ «Негабарит-Сервіс».

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має беззаперечне право на отримання бюджетного відшкодування в розмірі 1074476,58 грн.

Доводи апелянта щодо наявності порушень у діях позивача при декларуванні сум від`ємного значення з ПДВ за лютий 2015 року і відсутність підстав для їх відшкодування з бюджету є помилковими, оскільки такі спростовуються довідкою Головного управління ДФС у Волинській області від 17.01.2018 № 877/03-20-12-02/37707423, згідно висновку якої камеральною перевіркою не встановлено порушень ТОВ «Негабарит-Сервіс» вимог ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку у декларації за листопад 2017 року (рядок 20.2.1) в сумі 2042022 грн, і відповідно до вимог п. 200.12 ст. 200 ПК України сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання про те, що такі зводяться до переоцінки доказів, оскаржуваного судового рішення та незгоди з ними.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є правомірним та скасуванню не підлягає.

Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі № 140/7816/20- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор