Справа № 346/5416/19
Суддя: Веселов В. М.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/5416/19
Провадження № 2-а/346/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Веселова В.М.,

секретаря Максим`юк М.А.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області - Запухлого Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Управління з контролю за використанням та охороною земель про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 07.11.2019 року він отримав поштою матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП. Так, згідно постанови державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 17.10.2019 року накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а у разі несплати штрафу у строк установлений ст. 307 КУпАП державною виконавчою службою буде стягнуто штраф у подвійному розмірі. Вказана постанова винесена на підставі протоколу від 17 жовтня 2019 р. №299/0/7-19/0005 ПТ/04/01/-19 складеного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Микитюком М.І. за результатами перевірки дотримання ним вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 0,7061 га., що в АДРЕСА_1 , яка перебуває в його користуванні згідно договору оренди від 10.12.2007 р., цільове призначення якої для оздоровчих цілей, а він використовував її не за цільовим призначенням для реконструкції незавершеного будівництва лікарні під багатоквартирний житловий будинок.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Так, у вказаній постанові державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель не вказує, що земельна ділянка належить на праві комунальної власності Печеніжинській селищній раді і будь-які дії щодо землі орендар вчиняє тільки із згоди власника, а в п.26 передбачено права орендаря: господарювати на землі, за письмовою згодою орендодавця зводити виробничі та інші будівлі й споруди. Адміністративне стягнення на нього накладено без його фактичної участі у розгляді справи, а відповідно до вимог ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено і про це робиться відповідна відмітка у справі, реквізити поштової квитанції, прізвище і посада особи, яка її відправила, а копія постанови завіряється печаткою, зазначені вимоги передбачені в п.14 р.3 наказу №6 Фінагрополітики від 19.01.2017 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель про адміністративні правопорушення» . Крім того, зміст постанови не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та п.10 р.3 наказу №6 Мінагрополітики, а саме не вказано місця роботи особи, розмір заподіяної шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк відшкодування, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, невірно вказана юридична кваліфікація його діянь. До матеріалів направлених на його адресу поштою надано повідомлення про сплату шкоди та розрахунок розміру заподіяної шкоди внаслідок порушення ст. 53 КУпАП та на вказаних документах, реєстраційних номерів Держгеокадастру в Івано-Франківській області не зазначено, що є неприпустимо, оскільки постановою не визначено розмір відшкодування шкоди, а накладено тільки суму штрафу. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 17.10.2019 року №299/0/7-19/0005Пт/04/01/19 складений не на місці виявлення правопорушення, а в службовому кабінеті Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, заповнений нерозбірливим почерком, що є недопустимим, не вказано сімейний стан, кількість утриманців, відсутній підпис про роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягується до адміністративної відповідальності передбачених ст. 268 КУпАП. Також зазначає, що надані документи: повідомлення про сплату заподіяної шкоди, розрахунок розміру заподіяної шкоди незареєстровані, дати складання не зазначено, протокол про адміністративне правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення, припис про усунення порушень, датовані одним числом 17.10.2019 р., що суперечить вимогам діючого законодавства.

Вказує, що 22.08.2005 року він за договором купівлі-продажу придбав незакінчену будівництвом нежитлову будівлю (лікарню) санаторно-оздоровчий центр в смт. Печеніжин вул. Франка,1, у Печеніжинській селищній раді, про що внесено записи в Державні реєстри правочинів і відповідно до акту незавершений будівництвом будинок лікарні переданий йому на праві власності. 10 грудня 2007 року він уклав договір оренди на земельну ділянку з Печеніжинською селищною радою площею 0,7061 га., яка використовується для незавершеного будівництва лікарні під санаторно-оздоровчий центр в смт. Печеніжин вул. Франка,1. Відповідно до умов договору він повинен був вносити орендну плату та сплачувати земельні податки. Відповідно до акту прийому-передачі від 10.12.2007 року, згідно договору оренди, земельна ділянка Печеніжинської селищної ради передана йому в користування. За домовленістю сторін 23.03.2015 р. ним був укладений інвестиційний договір з інвестором ТзОВ «Інвестиційно-будівельна група «Ренесанс», за яким інвестор проводив реконструкцію нежитлової будівлі під багатоквартирний житловий будинок, що по АДРЕСА_1 . Згідно усного договору доручення він надав 06.08.2015 р. довіреність ТзОВ «Інвестиційно-будівельній групі «Ренесанс», якою уповноважив на вчинення всіх необхідних дій пов`язаних з використанням земельної ділянки та реконструкції нежитлової будівлі. За договором купівлі-продажу частки незавершеного будівництва від 28.10.2016 року, ТзОВ «Інвестиційно-будівельна група «Ренесанс» прийняла у власність 1/2 частки нежитлової незавершеної будівництвом будівлі в АДРЕСА_1 , генеральним підрядником якої є ТзОВ «Інвестиційно-будівельна група «Ренесанс». 17.04.2018 року він звернувся із заявою до Печеніжинської селищної ради об`єднаної територіальної громади з вимогою розірвати договір оренди землі та переоформити його на нових власників які проживають у реконструйованому багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 , але рішення за його зверненням не було прийнято своєчасно. З наведеного вбачається, що він земельною ділянкою площею 0,7061 га. не користується і фактично нецільового використання земельної ділянки з його сторони немає, тому просить суд поновити пропущений строк звернення до суду, скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Микитюка М.І. Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 17.10.2019 р. №299/0/7-19/0005 По/05/01/-19 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53 КУпАП.

У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав.

Представник відповідача управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області заперечив позовні вимоги в повному обсязі, вказав,що оскаржувана постанова та протокол були винесені за участі позивача, позивач розписався в протоколі про адміністративне правопорушення. В подальшому щодо позивача було винесено припис про усунення недоліків. Західним апеляційним господарським судом , постановою від 29 вересня 2020 року в справі №909/1322/19 стягнуто з позивача завдану шкоду в сумі 25 340,96 грн. Просить в позовних вимогах відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Микитюком Миколою Івановичем було складено протокол про адміністративне правопорушення №299/0/7-19/0005Пт/04/01/19, в якому зазначено, що при перевірці дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що гр. ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 0,7061 га в АДРЕСА_1 , яка перебуває в його користуванні згідно договору оренди землі від 10.12.2017 р. для оздоровчого призначення, не за цільовим призначенням-для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст. 53 КУпАП та п.1 ч.1 ст.211 Земельного кодексу України (а.с.26). Даний протокол підписаний позивачем ОСОБА_1 ,хоча і з приміткою про те,що він не згідний з даним протоколом.

17 жовтня 2019 року державним інспектором Микитюком М.І. на ім`я ОСОБА_1 було винесено Припис реєстраційний №299/0/7-19/0026ПР/03/01/-19, яким приписано у 30-денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства (а.с.28)

Також, 17 жовтня 2019 року державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Микитюк М.І. , ухвалив оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення № 299/0/7-19/0005По/04/01/-19, якою позивача ОСОБА_1 визнано виннним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ст.53 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. У постанові зазначено, що позивачем ОСОБА_1 використовується земельна ділянка площею 0,7061га в АДРЕСА_1 , яка перебуває в його користуванні згідно договору оренди землі від 10.12.2017 року для оздоровчого призначення, не за цільовим призначенням-для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (а.с.27)

З розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням позивачем ОСОБА_1 , вбачається, що шкода, заподіяна державі становить 25340,96 грн. (а.с.25).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 125, 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до вимог ст. 211 цього ж Кодексу, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення, зокрема, невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 53 КУпАП використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Як встановлено, відповідно до копії договору купівлі-продажу ОСОБА_1 купив нежитлову будівлю, незакінчену будівництвом, готовність якої становить 61%, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.7).

10 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та Печеніжинською селищною радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,7061 га, яка використовується для оздоровчих цілей незавершеного будівництва лікарні під санаторно-оздоровчий центр в АДРЕСА_1 (а.с.10)

23.03.2015 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Інвестиційно-будівельна група «Ренесанс» згідно якого інвестор проводить реконструкцію нежитлової будівлі під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_2 ).

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 продав Ѕ частку нежитлової будівлі незавершеної будівництвом в АДРЕСА_1 , Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна група «Ренесанс» (а.с.21)

Згідно копії заяви від 17.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до голови Печеніжинської ОТГ з проханням розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0, 7061 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , оскільки ним відчужено майновий комплекс та переоформити вказану земельну ділянку на нових власників (а.с.23). Однак таке рішення було прийняте тільки 16 березня 2020 року (а.с.126),тобото на час коли виникли спірні правовідносини, позивач був орендарем земельної ділянки.

Згідно ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, у відповідності до постанови Західного апеляційного господарського суду в справі №909/1322/19 від 29.09.2020 року встановлено,що 02.04.2018 року провідний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Городенківському, Коломийському, Косівському, Снятинському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Білейчук О.П., в присутності головного спеціаліста відділу земельних відносин Печеніжинської селищної ради Перегінчука В.І. провели обстеження земельної ділянки земель оздоровчого призначення, площею 0,7061 га (кадастровий номер: :01:003:0084) , та перевірку використання цієї земельної ділянки .

За результатами обстеження та перевірки використання земельної ділянки складений Акт обстеження земельної ділянки № 337/0/92-18-ДК/67/80/10/01/-18 від 02.04.2018, в якому вказано, що на земельній ділянці розташована будівля (3-поверхова), ділянка огороджена. Земельна ділянка використовується для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (том 1,а. с. 18).

Також було складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №337/0/92-18-ДК/377/АП/09/01/-18 від 02.04.2018, відповідно до якого земельна ділянка загальною площею 0,7061 га кадастровий номер::01:003:0084, розташована у межах населеного пункту , згідно з договором оренди землі від 10.12.2007 надана в користування підприємцю ОСОБА_1 для оздоровчого призначення (реконструкція незавершеного будівництва лікарні під санаторно-оздоровчий центр) терміном на 25 років.

На момент проведення перевірки земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, а саме: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, що є порушенням ст.20 ЗК України(том 1,а.с. 20-21). У зв`язку з виявленим використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням складено протокол від 19.04.2018р. №337/0/92-18-ДК/35П/07/01/-18 про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 вчинив порушення земельного законодавства, за яке передбачено відповідальність ч. 1 ст. 53 КУпАП та ч.1 ст. 211 ЗК України .

У зв`язку з використання ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки не за цільовим призначенням, позивач здійснив розрахунок завданої шкоди відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної наслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 N 963, і визначив її у розмірі 25 340,96грн та звернувся до відповідача з претензією від 10.07.2019 №31-19-0.6-3977/0/2-19 про сплату шкоди, яка залишена без задоволення (том 1, а.с.31, 32).

За даними Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, сформованими на запит від 14.02.2020, земельна ділянка площею 0,7061га, кадастровий номер: :01:003:0084, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів, розташована на АДРЕСА_1 , належить на праві власності Печеніжинській селищній раді, право оренди на цю земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 (том 1,а.с. 185).

Рішенням Печеніжинської селищної ради від 16.03.2020 № 2743-45/2020 розірвано договір оренди землі від 10.12.2007, укладений з ОСОБА_1 , якого зобов`язано вжити заходи щодо державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, кадастровий номер: :01:003:0084 ( т.2, а.с. 44).

Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що йому не було відомо про складання протоколу про адмінправопорушення від 17.10.2019 та про винесення постанови від 17.10.2019 про накладення штрафу, оскільки ці доводи не спростовують факту використання ним як орендарем земельної ділянки не за цільовим призначенням, про що і зазначено в постанові апеляційної інстанції..

Частинами 1,2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події чи складу правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено, позивач отримав оскаржувану постанову поштовим відправленням 07.11.2019 року (а.с.32) та звернувся до суду з даним позовом 12.11.2019 року, (а.с.21)

Відповідно до ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно з п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасування рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, тому суд вважає за необхідне провадження в справі закрити, оскільки відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Намагання позивача перевести вину на підприємства, які здійснили будівництво на орендованій ним земельній ділянці та здійснили продаж квартир в новобудові, суд до уваги не приймає, оскільки згідно рішення суду,а саме постанови Західного апеляційного господарського суду в справі №909/1322/19 від 29.09.2020 року, саме позивач укладав інвестиційні угоди з комерційними підприємствами, які здійснювали будівництво на орендованій позивачем земельній ділянці без згоди власника, відповідно позивач повинен понести відповідну відповідальність, передбачену КУпАП. Дії представника Держгеокадастру в даному випадку були законними та виправданими.

Щодо незгоди позивача з тим,що постанова та припис були складені відповідачем в один день, то в даному випадку суд вважає,що дії відповідача були також правомірними, оскільки такі документи складаються протягом 15 днів, відповідно складення постанови та припису в один день чинним законодавством не заборонено. Щодо незгоди позивача з тим,що документи складались без виїзду на місце розташування земельної ділянки, то суд зауважує,що підставою для складання протоколу та постанови і припису був акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №337/0/92-18-ДК/377/АП/09/01/-18 від 02.04.2018 року,за наслідками якого також складались протокол про адміністративне правопорушення та постанова від 19.04.2018 року,а також припис, які позивач не виконав.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що в заявленому позові слід відмовити,оскільки всі неправомірні дії позивача підтверджені постановою Західного Апеляційного господарського суду від 29 вересня 2020 року, якою стягнуто з позивача завдану його діями шкоду в сумі 25340,96 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.19,55 Конституції України,ст.ст.53,53-1,245, 251,268,280 КУпАП, ст. ст.5,7-10,72,77,78,90,241-246,250,286 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови.

В задоволенні позовної заяви за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Управління з контролю за використанням та охороною земель про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 13 січня 2021 року

Суддя Веселов В. М.