Справа № 160/75/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 січня 2021 р. Справа № 160/75/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ( 51200, с. Новомосковськ, вул. Шевченка,7, ), треті особи - енергодарська Державна нотаріальна контора Запорізької області (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вулю Українська, 17, код ЄРПОУ 25821689), Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ( 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Молодіжна, 5) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи - енергодарська Державна нотаріальна контора Запорізької області, Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії державного реєстратора Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо відмови виключити з розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження номер 2439399, зареєстрований 10.09.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції (зараз Новомосковської районної державної адміністрації) Співак Світланою Геннадіївною на підставі постанови серії та номер АМ№ 185562, виданої 03.03.2005 року Енергодарським районним відділом ДВС в Запорізькій області, про арешт нерухомого майна « ОСОБА_2 , РНОКППП відсутнє» та відомості про суб`єктів обтяження, яке зареєстровано Енергодарською державною нотаріальною конторою Енергодарського міського нотаріального округу, реєстраційний номер обтяження 2852922 від 07.02.2006 року та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 серпня 2020 року, виданого Приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего СІ. відомості про державну реєстрацію земельної ділянки площею 5,6600 Га, розташовану на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:057:0954 після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - за спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати державного реєстратора Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Код виключити з розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження номер 2439399, зареєстрований 10.09.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції (зараз Новомосковської районної державної адміністрації) Співак Світланою Геннадіївною на підставі постанови, серії та номер АМ№185562, виданої 03.03.2005 року Енергодарським районним відділом ДВС в Запорізькій області, про арешт нерухомого майна « ОСОБА_2 , РНОКППП відсутнє» та відомості про суб`єктів обтяження, яке зареєстровано Енергодарською державною нотаріальною конторою Енергодарського міського нотаріального округу, реєстраційний номер обтяження 2852922 від 07.02.2006 року;

- зобов`язати державного реєстратора Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Код внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 серпня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С.І. відомості про державну реєстрацію земельної ділянки площею 5,6600 га, розташовану на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:057:0954 після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - за спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі встановлено, що позовну заяву ОСОБА_1 не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з огляду на таке.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначені серія та номер паспорту іншої особи, тому рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 5748049 від 10.09.2013 року у відношенні майна покійного чоловіка позивача на об`єкт нерухомого майна державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Співак С.Г. було прийнято, перенесено та відкрито помилково, без належної перевірки та у відношенні неналежного суб`єкта обтяжень.

Листом від 25.11.2020 року голови Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області запропоновано позивачу звернутись до будь-якого суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в межах області з оригіналами документів, необхідних для відповідної реєстрації.

Як зазначено позивачем, остання не володіє та не може володіти оригіналами необхідних документів для скасування обтяження документів, тому вважає такі дії відповідача спрямовані на перешкоджання реєстрації в установленому законом порядку його прав на спадкове майно, позивач звернувся до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, суд виходить із таких міркувань.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом приписів п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом приписів п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Так, відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, а також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як слідує з позовної заяви, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги витікають із незгоди позивача з діями відповідача, які, на думку позивача, спрямовані на перешкоджання реалізації конституційного права позивача на спадок і реалізації реєстрації її права власності на спадкове майно, де вона є правонаступником боржника у виконавчому провадженні.

Згідно зі ст.1216, ст.1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до п.п.4.15 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п.4.18 п.4 гл.10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 20 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання прав на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, позивач звернувся до суду для захисту свого права на отримання спадщини. Водночас, у поданій позовній заяві відсутні доводи за ч.2 ст.2 КАС України щодо неправомірності оскаржуваних дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є намагання сторони реалізувати своє право на спадщину, свідчить, що позивач звернувся до суду з вимогами саме про захист своїх цивільних прав.

На думку суду, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із відносин спадкування, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення такого спору не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, цивільні права позивача підлягають судовому захисту в порядку цивільного судочинства. У цьому випадку виник спір про право, а не спір між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, тому цей спір не є публічно-правовим і належить до цивільної юрисдикції, оскільки саме суть правовідносин (зміст та характер спору) є вирішальною під час віднесення справи до цивільної чи адміністративної юрисдикції, а не суб`єктний склад та участь суб`єкта владних повноважень, який сам по собі не визначає спір як публічно-правовий і не відносить до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за його участю.

До того ж, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового права та інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений загрозою порушення приватного права та інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Саме такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року в справі №14-109цс18.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>».

Слід роз`яснити позивачу, що даний спір є цивільно-правовим спором та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у загальному місцевому суді за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим, суд робить висновок, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ( 51200, с. Новомосковськ, вул. Шевченка,7, ), треті особи - Енергодарська Державна нотаріальна контора Запорізької області (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вулю Українська, 17, код ЄРПОУ 25821689), Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ( 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Молодіжна, 5) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

На виконання вимог частини 6 статті 170 КАС України роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до цивільної юрисдикції, тому він може звернутися з даною позовною заявою до місцевого загального суду в порядку цивільно-процесуального законодавства.

Також роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295-297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя С.В. Ніколайчук