Справа № 480/8702/20
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2021 року Справа № 480/8702/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощенму позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8702/20 за позовом ОСОБА_1 до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Конотопський МРВ ДВС), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шешені Катерини Сергіївни від 25.11.2020 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 60942831.
Позовні вимоги мотивовані тим, що при винесенні постанови № 60942831 від 25.11.2020 про арешт майна боржника відповідачем сфальсифіковано документи виконавчого провадження, оскільки дані в отриманих за своєю адресою позивачем постановах про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору відрізняються від даних, які містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження. Також зазначає, що арешт накладено на банківські картки позивача та з оскаржуваної постанови не зрозуміло, що входить до майна боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів. Крім того, вказує, що виконавчий збір не стягується у разі виконання рішень Європейського Суду з прав людини.
Ухвалою суду від 08.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, залучено Державну казначейську службу України до розгляду справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та призначено справу до судового розгляду на 17.12.2020.
15.12.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовної заяви та зазначає, що 03.01.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження, оскільки на виконання було подано виконавчий документ, що відповідав вимогам пред`явленим до виконавчого документа, був поданий з належною заявою про відкриття виконавчого провадження та за місцем виконання рішення суду.
Після встановлення неточностей у постанові про відкриття виконавчого провадження від 03.01.2020, державним виконавцем 28.02.2020 винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою було усунуто неточності. Також, державним виконавцем були винесені постанови про розмір мінімальних витрат, про стягнення виконавчого збору.
Постанова про арешт коштів боржника не виносилась, тому твердження позивача щодо арешту банківських карт не відповідає дійсності.

Також 11.12.2020 були винесені постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, якими внесені виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, копії яких були надіслано сторонам.

Крім того, постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, позивачем не оскаржуються та не є предметом розгляду даної справи.

Також відповідач зазначає, що позивачем не наведено жодних належних і допустимих доказів на підтвердження протиправності постанови про арешт майна боржника ВП №60942831 від 25.11.2020 (а.с. 25-28 том 1).

Ухвалою суду від 16.12.2020 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

17.12.2020 до суду від відповідача надійшли матеріали виконавчого провадження № 60942831 (а.с. 35-228 том 1).

17.12.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання по справі до закінчення карантину 28.02.2021 (а.с. 229 том 1) та відповідь на відзив з додатками, в якій позивач підтримує позовні вимоги (а.с. 230-231 том 1).

Ухвалою суду від 17.12.2020, серед іншого, витребувано у Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), для огляду в судовому засіданні, оригінал постанови про відкриття виконавчого провадження № 60942831 та письмове обгрунтування наявності в АСВП двох постанов про відкриття виконавчого провадження № 60942831; задоволено частково клопотання позивача про відкладення розгляду справи; відкладено розгляд справи на 15.01.2021.

28.12.2020 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та письмові пояснення з оригіналом постанови про відкриття виконавчого провадження № 60942831 від 03.01.2020 (а.с. 247-249 том 1).

Ухвалою суду від 29.12.2020 відмовлено в задоволнні клопотання представника відповідача про проведення засідання в режимі відеоконферкенції.

04.01.2021 від позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання по справі з 15.01.2021 до закінчення карантину 28.02.2021 (а.с. 4) та відповідь на відзив з додатками, в якій позивач підтримує позовні вимоги (а.с. 6-3 том 2).

Ухвалою суду від 15.01.2021 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про перенесення судового засідання по справі; долучено до матеріалів справи документи, отримані судом 04.01.2021 засобами електронного зв`язку, які додані позивачем до відповіді на відзив, зазначені додатками № 12-24, 27-30 та відмовлено у задоволенні клопотання позивача про долучення до матеріалів справи документів, отриманих судом 04.01.2021 засобами електронного зв`язку, які додані позивачем до відповіді на відзив, зазначені додатком № 25 - перелік № 1 до справи ОСОБА_2 стр. 111, дело № 79854-13 та додатком № 26 - копія стр. 111 справа ОСОБА_2 , де по ОСОБА_3 винесено рішення № 79854-13.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання 15.01.2021 не з`явилися.

У відповідності до вимог ст. 229 КАС України звукозапис судового засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень (посилання в мережі інтернет https://reyestr.court.gov.ua/Review/84670877) ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 по справі №818/572/17 було задоволено заяву Державної казначейської служби України про поворот виконання рішення суду. Допущено поворот виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 по справі № 818/572/17 та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної казначейської служби України грошові кошти в сумі 86040 грн.

Державною казначейською службою України подано до Конотопського МРВ ДВС заяву про відкриття виконавчого провадження (а.с. 37 том 1) з виконання виконавчого листа № 818/572/17, виданого 18.12.2019 Сумським окружним адміністративним судом (а.с. 51 том 1).

03.01.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №818/572/17, виданого 18.12.2019 Сумським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 86040,00 грн. на користь Державної казначейської служби України (а.с. 52-53 том 1, а.с. 248 том 1).

Постанову було направлено боржнику та отримано ним, що не заперечується позивачем.

Також 03.01.2020 державним виконавцем була винесена постанова про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 8604,00 грн. (а.с. 54 том 1), постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено загальну суму мінімальних витрат 156,54 грн. (а.с. 55 том 1).

25.11.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ВП №60942831, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 94800,54 грн.(а.с.7 том 1).

На підставі постанови про арешт майна боржника від 25.11.2020 ВП №60942831 до державного реєстру обтяжень рухомого майна державним реєстратором внесено запис № 28321519 про арешт всього рухомого майна (а.с. 213 том 1), до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 39367731 про арешт всього нерухомого майна (а.с. 212 том 1).

11.12.2020 державним виконавцем винесені постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, якими внесені виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанови про стягнення виконавчого збору (а.с. 222, 224, 226 том 1).

Не погоджуючись з постановою про арешт майна боржника позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, крім іншого, виконавчих листів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1404-VIII реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про скасування постанови від 25.11.2020 про арешт майна боржника ВП № 60942831, вказує, що відповідачем сфальсифіковано документи виконавчого провадження, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження, резолютивні частини постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору суперечать виконавчому листу по справі №818/572/17 від 18.12.2019, в автоматизованій системі виконавчого провадження містяться постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.01.2020 та від 16.01.2020, в інформації про виконавче провадження не зазначено місце проживання ОСОБА_1 та вказано, що виконавче провадження № 60942831 було відкрито, а постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору винесені 16.01.2020.

При цьому, позивачем додатком до позовної заяви надано постанову про відкриття виконавчого провадження № 60942831, датовану 16.01.2020, дані про яку також містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) № 60942831.

В своїх поясненнях представником відповідача зазначено, що у жовтні 2019 року розпочалася ліквідація Головного територіального управління юстиції у Сумській області, у зв`язку з цим функціонування роботи Автоматизованої системи виконавчого провадження значно погіршилося та подекуди обмежувало доступ, що і стало причиною невідповідності, а саме: дати постанови про відкриття виконавчого провадження № 60942831 з ідентифікатором доступу та постанови про відкриття виконавчого провадження № 60942831 без ідентифікатора доступу. Згідно з матеріалами виконавчого провадження, виконавче провадження № 60942831 відкрите 03.01.2020 (а.с. 247 том 1).

Відповідачем суду було надано оригінал постанови про відкриття виконавчого провадження № 60942831, з якого вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 60942831 була винесена державним виконавцем 03.01.2020 у відповідності до вимог Закону №1404-VIII (а.с. 248 том 1).

Крім того, суд враховує, що постановою другого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2020 (розміщеною в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням в мережі інтернет https://reyestr.court.gov.ua/Review/92564213) скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року по справі №480/650/20 та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 60942831 від 03.01.2020 відмовлено.

При цьому колегія суддів зазначила, що заява стягувача (Державної казначейської служби України) про примусове виконання з виконавчим листом надійшла на адресу відповідача 02.01.2020, що підтверджується відбитком печатки вхідної кореспонденції, а оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем 03.01.2020 року, тобто державним виконавцем додержано процедуру відкриття виконавчого провадження.

Оскільки до виконавчої служби на виконання було подано виконавчий документ, який відповідав вимогам пред`явленим до виконавчого документа, був поданий з належною заявою про відкриття виконавчого провадження та за місцем виконання рішення суду, державним виконавцем було правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60942831 від 03.01.2020.

Відповідно до п. 2 розд. 1 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення) автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Суд зазначає, що помилкове відображення в Автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) № 60942831 постанови про відкриття виконавчого провадження № 60942831, датованої 16.01.2020, за наявності в матеріалах виконавчого провадження чинної та законної (з наявними необхідними реквізитами, у тому числі ідентифікатором доступу) постанови про відкриття відкриття виконавчого провадження від 03.01.2020 не може свідчити про протиправність оскаржуваної позивачем постанови.

Помилкове зазначення в автоматизованій системі виконавчого провадження інформації про виконавче провадження, яка не відповідає матеріалам виконавчого провадження не впливає на законність оскаржуваної постанови та не є предметом позовних вимог.

Щодо доводів позивача про невідповідність постанови про відкриття виконавчого провадження, резолютивних частин постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору виконавчому листу по справі №818/572/17 від 18.12.2019, суд зазначає наступне.

Дійсно, постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.01.2020 містила дату набрання чинності виконавчого документу 21.11.2009, а також в резолютивній частині як цієї постанови, так і постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору від 03.01.2020 було вказано про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 86040 грн.

Водночас, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 28.02.2020 державним виконавцем була винесена постанова про зміну ( доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни в автоматизовану систему виконавчого провадження, а саме замість дати набрання чинності рішенням 21.11.2009 зазначити дату набрання рішенням чинності 21.11.2019, замість резолютивної частини: Стягнути з ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 86040 грн. зазначити резолютивну частину : стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державної казначейської служби України ( вул.Бастіонна, 6 м.Київ, 01601, ) грошові кошти в сумі 86040 грн., сплачені Державною казначейською службою України згідно платіжного доручення від 27.08.2018 №2787 за наступними реквізитами: платник Державна казначейська служба України (код 37567646), банк платника: Державна казначейська служба України м.Київ, код банку 820172, отримувач: АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299, рахунок № НОМЕР_2 , призначення платежу: відшкодування моральної шкоди, згідно виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом 02.11.2017, отримувач: ОСОБА_1 , к/р НОМЕР_3 , сплачена сума: 86040,00 грн. (а.с. 57 том 1).

Правомірність вказаної постанови було підтверджено рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 у справі №480/1531/20, залишеним без зміни постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2020 (розміщено в в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням в мережі інтернет https://reyestr.court.gov.ua/Review/88404207).

Крім того, державним виконавцем були винесені постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, якими внесені виправлення до документів: "Постанова про стягнення виконавчого збору" та "Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій", якими замість Резолютивної частини: Стягнути з ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 86040 грн. зазначено Резолютивна частина: стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6 м. Київ, 01601, ) грошові кошти в сумі 86040 грн., сплачені Державною казначейською службою України згідно платіжного доручення від 27.08.2018 № 2787 за наступними реквізитами: платник Державна казначейська служба України (код 37567646), банк платника: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку 820172, отримувач: AT КБ «Приватбанк», код 14360570, банк отримувача: AT КБ «Приватбанк», код банку 305299, рахунок № НОМЕР_2 , призначення платежу: відшкодування моральної шкоди, згідно виконавчого листа виданого Сумським окружним адміністративним судом 02.11.2017, № 818/572/17, отримувач: ОСОБА_1 , к/р НОМЕР_3 , сплачена сума: 86040,00 грн. (а. с. 224, 226 том 1).

Суд зазначає, що неточності, які містилися в даних постановах, а саме описки в даті набрання чинності виконавчим документом (21.11.2009 замість 21.11.2019) та зазначення неповної резолютивної рішення суду, які було усунено наведеними вище постановами державного виконавця, не свідчать про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника.

Варто зазначити, що про наявність постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.01.2020, як зазначає позивач у позовній заяві, ОСОБА_1 стало відомо з даних автоматизованої системи виконавчого провадження №60942831 ще 17.03.2020. Проте, станом на час розгляду справи позивачем не надано доказів щодо оскарження вказаних постанов.

Згідно ч. 1, 2 ст. 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 7. ст. 26 Закону №1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (ч. 3 ст. 56 Закону №1404-VIII).

Суд зазначає, згідно відповіді МВС на запит державного виконавця № 90769773 від 19.11.2020 за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб: легковий автомобіль марки FIAT, модель ALBEA, 2010 року випуску, VIN НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 (а.с. 214 том 1).

Згідно відповіді Конотопського МБТІ за боржником зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_2 (а.с. 67 том 1).

Оскільки боржником не вживалися заходи щодо виконання рішення суду, державним виконавцем 25.11.2020 під час здійснення виконавчого провадження правомірно винесено оскаржувану постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення 94800,54 грн (яка складається з суми стягнення по виконавчому листу 86040,00 грн. (а.с. 51 том 1), з урахуванням виконавчого збору 8604,00 грн. (а.с. 54 том 1), розміру мінімальних витрат виконавчого провадження 156,54 грн. (а.с. 54 том 1)), що відповідає вимогам ч. 3 ст. 56 Закону №1404-VIII.

Суд наголошує, що відповідно до вимог ст. 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, а тому доводи позивача про порушення державним виконавцем його права власності не можуть бути взяті судом до уваги.

Крім того, суд вважає безпідставними твердження позивача щодо арешту банківських карт, оскільки постанови про арешт коштів боржника матеріали справи не містять. В свою чергу, позивачем також не надано до суду доказів щодо накладення арешту на його кошти на пенсійному банківському рахунку.

З огляду на викладене, перевіривши спірне рішення згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку що постанова про арешт майна боржника від 25.11.2020 ВП №60942831 є правомірною, а тому відсутні підстави для її скасування. У зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Генерала Тхора, 6, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору-Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска