Справа № 200/148/21-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2021 р. Справа №200/148/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до тексту позовної заяви, позивач просить суд:

визнати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №3397 від 11.10.2019 щодо відмови в призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незаконним та скасувати;

зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до загального та пільгового стажу період навчання з 1979 року по 1983 рік, період проходження служби в рядах Радянської армії з 01.11.1983 року по 16.11.1985 рік, періоди роботи з 21.12.1985 року по 02.01.1996 рік на Шахті «Комсомолець Донбасу» під час виконання робіт з повним робочим днем під землею, період роботи з 01.07.2008 по 01.04.2013 рік на ДВЕК 2Шахті Комсомолець Донбасу» під час виконання робіт у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, період роботи з 03.10.2013 по 02.04.2014 на ООО «Буран ЛТД» під час виконання робіт механіком по забойному обладнанню під землею;

зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 з 04.10.2019 року пенсію за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши не враховані періоди роботи згідно зробленим записам в трудовій книжці та в подальшому здійснювати виплату належної пенсії.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

За приписами частини 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зі змісту позовних вимог суд вбачає, що позивач просить, зокрема, визнати протиправним та скасувати рішення від 11.10.2019 № 3397.

Позивач звернувся до суду з позовом 28.12.2020, про що свідчить штамп поштового відправлення, тобто із порушенням встановленого шестимісячного строку звернення до суду.

Розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є необґрунтованими з огляду на таке.

Так, у клопотанні про поновлення пропущеного строку, позивач посилається на несвоєчасність отримання повідомлення від відповідача про відмову у призначенні пенсійних виплат, також на запровадження обмежувальних карантинних заходів пов`язаних із коронавірусною хворобою.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск, а також відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод та законних інтересів. Законодавець передбачив, що у разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

У свою чергу поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені, про що вказано у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 справа № 340/1019/19.

З тексту позовної заяви та оскаржуваного рішення вбачається, що з моменту звернення до УПФУ, а саме 04.10.2019 по момент звернення до суду 28.12.2020 пройшов один рік і два місяці, позивач не надав суду доказів звернення до відповідача щодо отримання інформації стосовно призначення, або причин не призначення пенсійних виплат, обставин, які стали на заваді такого звернення не наведено.

Щодо визначення, власне, поважності причин пропуску строку звернення до суду, то суд вважає за необхідне вказати, що законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування, та доданих до неї матеріалів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 06.03.2019 (справа №805/1985/18-а), від 04.09.2019 (справа №826/14779/15).

Як вже зазначалось судом, зміст позовної заяви та оскаржуваного рішення свідчать проте, що позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії 04.10.2019, оскаржуване рішення прийнято 11.10.2019, доказів щодо дати отримання оскаржуваного рішення позивачем не надано.

Щодо посилання на карантинні обмеження суд вказує, що відповідно до п. 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, присічним строком для звернення із даним позовом, якщо приймати карантинні обмеження, є 06.08.2020. Тоді як із позовною заявою ОСОБА_1 звернувся 28.12.2020, про свідчить відтиск штампу із датою, на поштовому відправленні.

Разом із тим, позивач не обґрунтовує, які саме карантинні обмеження стали на заваді своєчасного звернення до суду за оскарженням рішення ухваленого 11.10.2019, до того ж карантин на всій території України оголошено з 12.03.2020 (постанова КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»), тобто через п`ять місяців з дати ухвалення оскаржуваного рішення. Крім цього, суд вказує, що суди, як і поштові відділення протягом дії карантинних обмежень не припиняли своєї роботи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем у клопотанні не наведено обґрунтованих підстав, а наведені не підтвердженні доказами, які б свідчили про неможливість звернутися до суду з позовом у визначений КАС України строк.

Згідно із ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших підстав для його поновлення разом із доказами поважності причин такого пропуску.

Керуючись ст.ст. 160, 164, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків, шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших підстав для його поновлення разом із доказами поважності причин такого пропуску.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Буряк