Справа № 200/10077/20-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 р. Справа№200/10077/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування розрахунку № 4292 від 21.12.2019 року про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з лютого 2012 року на загальну суму 17 711,94 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі за тексом - УПФ) в якому просить визнати протиправним та скасування розрахунок № 4292 від 21.12.2019 року про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з лютого 2012 року на загальну суму 17 711,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 грудня 2019 року на адресу підприємства надійшов лист УПФ згідно з яким підприємству направлено розрахунки про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за лютий-березень 2012 року на загальну суму 6 963 238,05 грн. Серед інших позивачу направлено розрахунок № 4292 від 21.12.2019 року за лютий 2012 року на загальну суму 17 711,94 грн. по наступним пенсіонерам: 1) ОСОБА_1 (дата призначення пенсії - 06.02.2007); 2) ОСОБА_2 (дата призначення пенсії - 17.03.2006); 3) ОСОБА_3 (дата призначення пенсії - 20.03.2007); 4) ОСОБА_4 (дата призначення пенсії - 27.04.2007); 5) ОСОБА_5 (дата призначення пенсії - 30.06.2007); 6) ОСОБА_6 (дата призначення пенсії - 14.05.2009); 7) ОСОБА_7 (дата призначення пенсії - 06.10.2009); 8) ОСОБА_8 (дата призначення пенсії - 14.09.2008). Посилаючись на приписи Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункти 6.1., 6.2., 6.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України та враховуючи, що ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля» зареєстровано у Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 жовтня 2010 року пенсіонери, зазначені у спірному розрахунку не могли перебувати у трудових відносинах з позивачем, а відтак розрахунок № 4292 від 21.12.19 складено та направлено із порушенням вимог чинного законодавства.

Також позивач посилається на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.19 у справі № 805/5083/16-а, яким УПФ відмовлено у задоволені позовних вимог щодо стягнення з ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля» заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1 в сумі 6 963 238,05 грн. У вказаній справі, зокрема, до відшкодування пред`явлено розрахунок УПФ по тим самим пенсіонерам, на ту ж саму суму, за той самий період, однак розрахунок сформовано на ДП «Добропіллявугілля». Розрахунок № 4292 від 21.12.2019 року та розрахунок у справі №805/5083/16-а повністю тотожні крім підприємства для якого вони складені.

Окрім вказаного, позивач посилаючись на приписи п. 6.4. Інструкції вважає, що позивачу направлено розрахунки за лютий-березень 2012 року із порушенням вказаного порядку та відповідних строків.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

04 листопада 2020 року судом відкрито провадження у справі, керуючись статті 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, про що постановлена відповідна ухвала. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження.

Також, 04.11.20 судом постановлена ухвала про поновлення ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля» строку звернення до суду із даним позовом.

25 листопада 2020 року представником УПФ подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначає, що 01.06.12 року між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та УПФ була укладена угода про розстрочення погашення заборгованості. Пунктом 2 Угоди визначено, що сторони дійшли згоди з розстрочення погашення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В пункті 3 Угоди ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» зобов`язується виконати зобов`язання перед УПФ з погашення заборгованості в розмірі 16 316 243,67грн. протягом 60 місяців після підписання даної Угоди. В зв`язку з невиконанням зобов`язань відповідачем згідно Угоди про розстрочку №02/10 від 01.06.2012 року, а саме не сплата платежів в рахунок погашення боргу, за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 6 963 238,05грн. Оскільки, сума заборгованості не відшкодовувалася відповідачем, УПФ в травні 2020 року звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості у вищевказаному розмірі.

Відповідач зазначає, що Наказом Міністерства вугільної промисловості України від 7 лютого 2011 року № 50 відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року №1559-р «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля» на підставі договору оренди від 22 грудня 2010 року б/н цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля», укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області як орендодавцем та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» як орендарем, припинено діяльність ДП «Добропіллявугілля» шляхом його реорганізації через приєднання до ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля». Останній згідно з п. 5 даного Наказу є правонаступником усіх прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля».

У зв`язку з наведеним, на думку відповідача, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є правонаступником всіх прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля» за договором оренди цілісного майнового комплексу, а відтак УПФ 21.12.2019 було повторно складено та направлено на адресу позивача розрахунок № 4292 про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за лютий 2012 року на загальну суму 17711,94 грн.

Також відповідач посилається на висновки Вищого адміністративного суду України, що викладені у постанові від 30.03.2017 року провадження №К/800/34540/15 де суд дійшов висновку, що несвоєчасне вручення розрахунків відповідачу не може бути підставою для звільнення його від обов`язку відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій.

Щодо посилання позивача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.19 у справі № 805/5083/16-а відповідач зазначив, що у справі №805/5083/16-а судом зауважувалось на тому, що матеріали справи не містили доказів отримання відповідачем розрахунків на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.02.12 по 31.03.12. Суд зазначив, що отримання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та їх добровільна несплата робить вказану заборгованість такою, що підлягає стягненню в судовому порядку, а тому, враховуючи відсутність доказів отримання розрахунків в матеріалах справи, заборгованість не може бути стягнута.

За наведених обставин, УПФ вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування розрахунку № 4292 від 21.12.2019 року про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за лютий 2012 року на загальну суму 17 711,94 грн. є необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» є юридичною особою, яка зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 37014600, дата та номер запису про проведення державної реєстрації юридичної особи - 25.10.2010 № 0000703, місцезнаходження юридичної особи: 85043, Донецька обл., місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок 1А, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

21 грудня 2019 року відповідачем було складено та направлено на адресу ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля» розрахунок № 4292 від 21.12.2019 року з лютого 2012 року на загальну суму 17 711,94 грн. щодо наступних пенсіонерів: 1) ОСОБА_1 (дата призначення пенсії - 06.02.2007); 2) ОСОБА_2 (дата призначення пенсії - 17.03.2006); 3) ОСОБА_3 (дата призначення пенсії - 20.03.2007); 4) ОСОБА_4 (дата призначення пенсії - 27.04.2007); 5) ОСОБА_5 (дата призначення пенсії - 30.06.2007); 6) ОСОБА_6 (дата призначення пенсії - 14.05.2009); 7) ОСОБА_7 (дата призначення пенсії - 06.10.2009); 8) ОСОБА_8 (дата призначення пенсії - 14.09.2008) (а.с. 23).

Позивачем оскаржено вищевказаний розрахунок, як такий, що складений на осіб, які не перебували у трудових відносинах з позивачем, а також із порушенням порядку та строків його складання та направлення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правовідносини, пов`язані з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюються перехідними положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» (далі за текстом - Закон № 1058) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі за текстом - Інструкція № 21-1).

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

У відповідності до п. 6.1. Інструкції №21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

Згідно з п. 6.2. Інструкції № 21-1 Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Так, судом встановлено, що особами, які увійшли до спірного розрахунку, набуто стаж роботи за Списком № 1 у ДП «Добропіллявугілля» (ДХК «Добропіллявугілля») та їм призначена пільгова пенсія у 2006-2009 роках (а.с. 49-85).

Разом з тим, 22 грудня 2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» укладено договір оренди цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля» (а.с. 89-92).

Організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-XII (тепер і надалі у редакції, що була чинна на час укладання договору, втратив чинність).

Згідно зі статтею 2 Закону № 2269 орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону №2269 об`єктами оренди за цим Законом є:

цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць). Цілісним майновим комплексом є господарський об`єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. У разі виділення цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства складається розподільчий баланс.

Грошові кошти та цінні папери з урахуванням дебіторської та кредиторської заборгованості орендодавець надає орендареві на умовах кредиту за ставкою рефінансування Національного банку України, а інші оборотні матеріальні засоби викуповуються орендарем. Порядок викупу оборотних матеріальних засобів та використання грошових коштів, одержаних від їх викупу, а також грошових коштів, наданих орендареві на умовах кредиту відповідно до цієї статті, визначаються Кабінетом Міністрів України;

нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств;

майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації);

захисні споруди цивільного захисту із збереженням їх цільового призначення, крім зазначених у частині другій цієї статті.

Нерухоме майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, правоохоронних органів і органів доходів і зборів, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, може бути передано в оренду без права викупу орендарем та передачі в суборенду.

Статтею 15 Закону № 2269 визначено, що орендар стає правонаступником прав та обов`язків підприємства відповідно до договору оренди, а у разі оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу - також правонаступником прав та обов`язків підприємства, пов`язаних з діяльністю цього структурного підрозділу.

Так, згідно п. 1.7. вищевказаного договору від 22.12.10 ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є правонаступником усіх прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля» (а.с. 89).

Наказом Міністерства вугільної промисловості України від 7 лютого 2011 року № 50 відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 1559-р «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля» на підставі договору оренди від 22 грудня 2010 року б/н цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Добропіллявугілля», укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області як орендодавцем та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» як орендарем, припинено діяльність ДП «Добропіллявугілля» шляхом його реорганізації через приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля».

Згідно з п. 5 вказаного Наказу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є правонаступником усіх прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля».

Отже, судом встановлено, що юридичним фактом, з яким пов`язано правонаступництво ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» всіх прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля» в даному випадку є не рішення про приєднання та припинення останнього як юридичної особи, а укладення договору оренди цілісного майнового комплексу в силу прямого припису Закону, який діяв на час укладення такого договору.

Про наявність такого правонаступництва свідчать і вказані заявником судові рішення Вищого адміністративного суду України від 26.10.2017 року у справі № К/800/37564/15 та Верховного Суду у справах № 227/1240/17, 227/1706/17.

ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» виступало відповідачем у зазначених цивільних справах і безпосередньо оспорювало факт правонаступництва прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля», проте Верховний Суд при розгляді справ відхилив вказані заперечення та визнав факт загального правонаступництва.

На час розгляду справи договір оренди від 22 грудня 2010 року б/н цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля» є діючим.

З наведених мотивів, суд дійшов висновку, що спірний розрахунок складено та направлено на адресу позивача на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення вчинення відповідних дії.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.19 у справі № 805/5083/16-а, оскільки підставою для відмови у задоволенні позову слугувало те, що у матеріалах справи були відсутні докази отримання відповідачем розрахунків на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.02.12 по 31.03.12.

Так само суд не приймає до уваги посилання відповідача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.20 у справі 20/0570/23495/2011 про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки це є процесуальним питання, яке регулюється відповідним процесуальним законодавством, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах та приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, враховуючи висновки Верховного суду, зокрема у постановах від 20.03.2018 у справі № 804/18891/14, від 25.05.2018 у справі № 809/1756/15, від 26.06.2018 у справі № 804/8277/14, від 28 листопада 2019 року №460/3113/18, суд вважає, що порушення Пенсійним органом строку складання та надіслання сформованого розрахунку витрат та виплату та доставку пенсії не є самостійною достатньою підставою для визнання такого розрахунку протиправним та його скасування.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем надані суду належні та допустимі докази правомірності складеного та надісланого розрахунку № 4292 від 21.12.2019 року про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з лютого 2012 року на загальну суму 17 711,94 грн.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (місцезнаходження: 85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок 1А, ) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85000, Донецька область, місто Добропілля, вул. Незалежності, будинок 28А, ) про визнання протиправним та скасування розрахунку № 4292 від 21.12.2019 року про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з лютого 2012 року на загальну суму 17 711,94 грн. - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв