Справа № 520/5609/2020
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11 січня 2021 р. рокуСправа № 520/5609/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ" про вирішення питання про судові витрати за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі № 520/5609/2020
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ"
до Державної служби України з безпеки на транспорту в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області , Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправною та скасуваня постанови №172546 від 07.04.2020р.,
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімерлайф» (далі за текстом заявник, суб`єкт господарювання, Товариство, ТОВ), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області №172546 від 07.04.2020 р. Аргументуючи цю вимогу зазначив, що штраф протиправно накладений за відсутності події порушення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020р. позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ" подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020р. апеляційну скаргу задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі № 520/5609/2020 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області №172546 від 07.04.2020 р. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ" 5120 грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

24.12.2020р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ", до суду надійшла заява про вирішення питання про судові витрати, в якій зазначає, що під час ухвалення постанови апеляційним судом прийнято рішення щодо судових витрат під час розгляду справи у суді першої інстанції. На виконання абз.2 ч.7 ст. 139 КАС України, представником позивача до закінчення судових дебатів заявлено суду про надання підтвердження витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення апеляційним судом. На виконання цих вимог процесуального закону разом із цією Заявою подає до суду докази на підтвердження витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції та просимо стягнути на користь позивача із відповідача згадані витрати у сумі 3000.00 (гри тисячі) гри. Враховуючи вищезазначене просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції у сумі 3000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги заяви про вирішення питання про судові витрати, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про вирішення питання про судові витрати, просив її відхилити. Зазначив, що розмір судових витрат за надання правової допомоги не є співрозмірним з ціною позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи поданої заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно пунктів 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. № 5076-VI (далі по тексту - Закон України №5076-VI) до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Колегія суддів звертає увагу, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №5076-VI документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, схвалених схвалених Національною асоціацією адвокатів України 09.06.2017 р. (далі - Правила адвокатської етики), формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно зі ст.30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У свою чергу, підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Доказами того, що особа є адвокатом, виходячи з положень ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 12, та ст.17 Закону України № 5076-VI є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на момент подання клопотання про відшкодування правової допомоги.

Адвокат Москаль Роман Богданович здійснює адвокатську діяльність, що підтверджується завіреною копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1088 від 26.06.2002 року.

Колегія суддів звертає увагу, що при цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 04.08.2020 р. по справі №810/3213/16.

Колегія суддів зазначає, що в підтвердження витрат на суму на правову допомогу в сумі 3000, 00 грн. представником позивача до суду апеляційної інстанції було надано наступні документи, а саме: копію договору №20/04/20 про надання юридичних послуг від 20.04.2020р., копію додаткової угоди № 1 до договору № 20/04/20 від 20.07.2020р., Акти прийому - передачі послуг до рахунка від 22.07.2020р. № 22-07-1, від 27.08.2020р. № 27-08-1; від 02.10.2020р. № 02-10-1; від 19.10.2020р. № 19-10-1; копію платіжного доручення № 125 від 21.07.2020р. про сплату 1000 грн.; копію платіжного доручення № 148 від 27.08.2020р. про сплату 500 грн.; копію платіжного доручення № 183 від 08.10.2020р. про сплату 500 грн.; копію платіжного доручення № 185 від 19.10.2020р. про сплату 1000 грн.

Колегія суддів вважає, що вищевказані документи є такими, що підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Згідно завірених копій актів прийому - передачі послуг до рахунка від 22.07.2020р. № 22-07-1, від 27.08.2020р. № 27-08-1; від 02.10.2020р. № 02-10-1; від 19.10.2020р. № 19-10-1; вбачається, що виконавцем Адвокатом Москаль Романом Богдановичем було надано наступні послуги:

1. Складено проект апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/5609/2020 від 25.06.2020р. Вартість вищевказаних юридичних послуг складає 1000 грн.

2. Складено проект заперечень на відзив відповідача на апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/5609/2020 від 25.06.2020р. Вартість вищевказаних юридичних послуг складає 500 грн.

3. Складено проект заперечень щодо додаткових пояснень до відзиву на апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/5609/2020 від 25.06.2020р. Вартість вищевказаних юридичних послуг складає 500 грн.

4. Представлено інтереси замовника 21.12.2020р. у судовому засіданні у Другому апеляційному адміністративному суді. Вартість вищевказаних юридичних послуг складає 1000 грн.

Загальна вартість становить 3 000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу на положення ч.6 ст.134 КАС України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 19.09.2019 р. по справі №810/2816/18 обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зауважує, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача заперечував проти стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн., вказавши, що заявлений розмір витрат є завищеним та не є співрозмірним з ціною позову.

Тобто, в розумінні ч.6 ст. 134 КАС України відповідач заявив відповідне клопотання щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Окрім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, висловленою в постанові від 23.04.2019 р. по справі №826/9047/16.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/West Alliance Limited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 02.09.2020 р. по справі № 826/4959/16 вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися у тому числі через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 01.09.2020 р. по справі №640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням наведеного вище, того що дана справа у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України є справою незначної складності, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката Москаль Р.Б. з професійної правничої допомоги позивачу в сумі 3000 грн. 00 коп. є суттєво завищеним та таким, що не є співмірним із складністю справи з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання представника позивача про стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Доводи представника позивача про те, що ним було надано всі належні та допустимі докази понесених під час розгляду справи судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп. , колегія суддів з урахуванням наведених вище висновків вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи з урахуванням співмірності підтверджуються витрати позивача на професійну правничу допомогу на суму 1000 грн. 00 коп.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 19.02.2019 р. по справі №803/1032/18 документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 10 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства .

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ" про вирішення питання про судові витрати - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРЛАЙФ" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн..

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Чалий І.С. Подобайло З.Г.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 15.01.2021 року