Справа № 640/28093/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року м. Київ № 640/28093/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Фінанс"

про визнання дій протиправними, скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києві Корольова Михайла Андрійовича (далі - відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Фінанс", в якому просить: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича відносно оголошення у розшук, опису та вилучення автомобілю марки SSANG YONG, модель KYRON, 2014 року випуску, тип універсал-В легковий, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ; визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича, винесені 23 вересня 2020 року про оголошення у розшук майна боржника та про опис та арешт майна боржника.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що постанову про оголошення у розшук, опису та вилучення автомобілю марки SSANG YONG, модель KYRON, 2014 року випуску, тип універсал-В легковий, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 винесено за відсутності законодавчо визначених підстав, оскільки згадуваний автомобіль перебував за місцем реєстрації позивача. Крім того, представник позивач вказує, що вилучення автомобілю відбулось за відсутності позивача, а опис вилученого майна проведено після вилучення автомобіля (на майданчику ДП «Сетам»).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначив, що виконавчим документом було чітко визначено порядок та спосіб його виконання, а саме: звернення стягнення на автомобіль марки SSANG YONG, модель KYRON, 2014 року випуску, тип універсал-В легковий, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 та відповідно до статей 18, 36, 56 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято оскаржувані постанови.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2021 року в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено.

Третя особа письмові пояснення по суті позовних вимог до Окружного адміністративного суду міста Києва не надіслала, хоча була належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

23 вересня 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києві Корольовим Михайлом Андрійовичем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження 63116055 з примусового виконання виконавчого напису №1551, виданого 31 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіславом Олександровичем, про звернення стягнення на автомобіль марки SSANG YONG, модель KYRON, 2014 року випуску, тип універсал-В легковий, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований органом 8013 від 08 квітня 2014 року вартістю 236 900,0 грн, що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначений автомобіль на підставі договору застави рухомого майна ZXA019500.235754.002 посвідченого 09 квітня 2014 року переданий у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №1KAPNABG/235754/001 від 09 квітня 2014 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Квант Фінанс». За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант Фінанс» у розмірі 220653,96 грн.

Також, 23 вересня 2020 року відповідачем прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Крім того, 23 вересня 2020 року відповідачем прийнято постанову про арешт майна боржника (арешт зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23 вересня 2020 року), якою накладено арешт на транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON, 2014 року випуску, тип універсал-В легковий, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Крім того, 23 вересня 2020 року відповідачем прийнято постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно боржника: марки SSANG YONG, модель KYRON, 2014 року випуску, тип універсал-В легковий, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Також, 23 вересня 2020 року відповідачем прийнято постанову про арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на майно транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON, 2014 року випуску, тип універсал-В легковий, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , призначено відповідальним зберігачем представника Державного підприємства «Сетам».

Актом приймання-передавання майна на відповідальне зберігання від 23 вересня 2020 року передано Державному підприємству «Сетам» на відповідальне зберігання вказаний вище транспортний засіб, опис якого проведено відповідним актом від 23 вересня 2020 року.

Незгода позивача із оголошенням у розшук, описом та вилученням належного йому транспортного засобу зумовила звернення до суду з даним позовом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

В силу положень статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 14 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року визначено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вказаних норм свідчить, що під час примусового виконання рішення у виконавчому провадженні може оголошуватись розшук майна боржника, у тому числі і його транспортного засобу, однак це право надається лише у разі необхідності розшуку його транспортного засобу.

Так, відповідачем не наведено необхідності розшуку належного позивачу транспортного засобу, з урахуванням того, що транспортний засіб описано та передано на відповідальне зберігання того ж дня як оголошено у розшук 23 вересня 2020 року та такі дій проведено самим відповідачем (без виконання розшуку автомобіля поліцією).

Як вказує позивач, транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON, 2014 року випуску, тип універсал-В легковий, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 було вилучено за місцем його прописки.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача про відсутність підстав для винесення постанови від 23 вересня 2020 року про розшук майна боржника.

Проте, відповідно до частини 3 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року, розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

З урахуванням того, що станом на час розгляду справи належний позивачу транспортний засіб виявлено, тобто фактично скасування такої постанови не матиме правовим наслідком відновлення прав позивача, а відтак позов у вказаній частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Як зазначено вище, 23 вересня 2020 року відповідачем прийнято постанову про арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на майно транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON, 2014 року випуску, тип універсал-В легковий, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 та призначено відповідальним зберігачем представника Державного підприємства «Сетам».

Суд наголошує, що оскаржувана постанова від 23 вересня 2020 року про арешт майна відповідає за формою пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що при винесення оскаржуваної постанови про опис та арешт майна боржника відповідач діяв відповідно до згадуваних норм Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Суд зауважує, що постановою відповідача від 20 жовтня 2020 року зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №63116055 на підставі пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено наявність правових підстав для скасування оскаржуваних постанов, в той час, як відповідач, як суб`єкти владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконали, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правих підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 72-77, частиною 2 статті 132, статтями 139, 143, 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко