Справа № 560/3628/20
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/3628/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

14 січня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У липні 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування з дати призначення пенсії у пільговому обчисленні періоду служби з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року та отримуваного грошового забезпечення за період з 01 лютого 2015 року по 09 березень 2015 року та з 14 березня 2015 року по 04 квітень 2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати при обчисленні пенсії з дати її призначення період служби з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року із розрахунку один місяць за три місяці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати при обчисленні пенсії з дати її призначення отримуване грошове забезпечення за період з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно не зараховано йому з дати призначення пенсії у пільговому обчисленні періоду служби з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року та отримуваного грошового забезпечення за період з 01 лютого 2015 року по 09 березня 2015 року та з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1 з дати призначення пенсії у пільговому обчисленні періоду служби з лютого 2015 по квітень 2016, згідно довідок Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та військової частини НОМЕР_1 ).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період участі в антитерористичній операції з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року із розрахунку один місяць за три місяці, та провести перерахунок пенсії з дати її призначення, з урахуванням довідок Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та військової частини НОМЕР_2 (1736).

В решті позовних вимог відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено із матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером та з 19 квітня 2016 року йому довічно призначена пенсія за віком як учаснику бойових дій, що стверджено Протоколом 9623 від 21 листопада 2016 року. Загальний страховий стаж позивача - 22 роки 9 місяців 26 днів.

Відповідно послужного списку позивач згідно Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» був призваний та проходив військову службу з 28 січня 2015 року по 13 квітня 2015 року.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданого 07 грудня 2015 року Управлінням персоналу штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Довідкою №1837 від 13 квітня 2016 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України Стверджено, що позивач з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року брав участь в антитерористичній операції.

У квітні 2016 року звернувся до управління ПФУ у м. Хмельницькому з заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях і який досяг 55-річного віку при наявності страхового стажу не менше 25 років.

Однак, управління Пенсійного фонду України м. Хмельницькому йому повідомило, що він не має права на достроковий вихід на пенсію, оскільки він не відноситься до категорії осіб, які мають право на достроковий вихід на пенсію, і його страховий стаж менше 25 років, йому було відмовлено.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року по справі №686/16864/16-а, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано відмову управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику бойових дій (зі зниженням пенсійного віку) - протиправною. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому призначити та виплачувати ОСОБА_1 як учаснику бойових дій пенсію за віком у відповідності до вимог абзацу 6 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дати звернення з заявою про призначення пенсії 19 квітня 2016 року.

Також, Постановою по справі №686/16864/16-а встановлено наступні обставини: "Позивачем додано до заяви про призначення пенсії за віком необхідні документи, які засвідчують особливий статус особи, як учасника бойових дій.

Окрім цього, відповідно до наказу Міністерства оборони України № 530 від 14 серпня 2014 року позивач має право на обчислення вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць за три місяці.

У листі від 29 травня 2020 року на звернення позивача, пенсійний фонд надав розрахунок стажу та вказав, яким чином обчислює пенсію на підставі документів, що знаходяться у пенсійній справі.

Із наданого розрахунку позивачу стало відомо, що період участі у антитерористичній операції під час служби у військовій частині до стажу зараховано лише з 01 жовтня 2019 року, а не з дати призначення пенсії та у календарному, а не пільговому обчисленні.

Відтак, позивач вважає, що відповідач проігнорував рішення суду, у якому визначено порядок пільгового обчислення стажу позивача та протиправно зменшив його кількість. А також, відповідач не врахував при обчисленні пенсії грошове забезпечення за додатком до довідки від 13 квітня 2016 року №1837 виданої військовою частиною пп В №4533.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій, після досягнення 55 років та за наявності трудового стажу не менше 25 років, відповідно до абз. 6 п. 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є необґрунтованими та не відповідають наведеним законодавчим нормам, оскільки належними та допустимими доказами у справі доведено факт того, що позивач має право на дострокову пенсію за віком, як учасник бойових дій". При цьому зазначаючи, що час проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції (з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року) підлягає зарахуванню до трудового стажу на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що з дати призначення пенсії позивачу за судовим рішенням - 19 квітня 2016 року, відповідач повинен був встановити суми нарахованого грошового забезпечення та сплачених страхових внесків в тому числі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та військової частини В №4533, а не перекладати це на позивача, наслідком чого є його численні звернення до пенсійного органу, і безпідставна переписка та вирішення заяв позивача в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Свій обов`язок щодо належного виконання Постанови по справі №686/16864/16-а, відповідач виконав Рішенням 55, дата-час розрахунку 03 жовтня 2019 року 15:38, тому вважає, що слід зобов`язати пенсійний орган зарахувати при обчисленні пенсії отримуване грошове забезпечення позивача за період з лютого 2015 по квітень 2016, згідно довідок Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та військової частини В №4533 (1736).

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на норми матеріального та процесуального права оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, винести постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача мотивує тим, що довідки про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески згідно додатку 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 листопада 2005 року №22-1) позивачем надано не було.

При цьому вказує, що про необхідність надання довідок згідно зазначеного Порядку позивача було повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19 квітня 2019 року №1037/К-8. Згідно виданих довідок військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 : - від 13 квітня 2016 року №1837 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; - про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (без номера та дати видачі); - від 26 квітня 2019 року №1/147 про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески позивач з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції.

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що із-за відсутності інформації про сплату внесків в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування та з врахуванням норм статті 24 Закону, період з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року не враховано до страхового стажу. З 01 жовтня 2019 року позивачу проведено перерахунок пенсії з врахуванням періоду проходження військової служби з 01 лютого 2015 року по 09 березня 2015 року та з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року.

Однак, як стверджує скаржник, судом першої інстанції не взято до уваги, що період участі в антитерористичній операції враховано до страхового стажу в календарному обчисленні.

Позивач скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що час проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці. А рішення, яке набрало законної сили, відповідач зобов`язаний був виконати без додаткового звернення позивача.

Позивач вважає, що рішення першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Cтаттею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14 серпня 2014 року "Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року № 1294/2607, передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

З аналізу наведених норм матеріального права можливо дійти висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Тобто, час проходження служби, протягом якого позивач брав участь в АТО підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати при обчисленні пенсії з дати її призначення отримуване грошове забезпечення за період з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року, колегія суддів зазначає таке.

Так, пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року, зокрема, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною 1 статті 35, частиною 2 статті 38, частиною 3 статті 42 і частиною 5 статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Колегія суддів критично оцінює твердження відповідача у письмовій інформації за №2200-0301-7/33722 від 28 липня 2020 року, що: "Враховуючи, що позивач не звертався до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з заявою про призначення пенсії встановленого додатком 3 до Порядку зразка, відповідно не виносилось і рішення про відмову у призначенні пенсії та заявнику не направлялось повідомлення про відмову у призначенні пенсії із зазначенням причини відмови, в тому числі і не повідомлялось про не врахування в пільговому обчисленні періоду участі в антитерористичній операції у 2015-2018 роках.", так як відповідач, як встановлено вище, фактично проігнорував обставини встановлені Постановою по справі №686/16864/16-а, що відповідно не потребувало додаткового звернення позивача, адже безумовно пенсійному органу потрібно виконувати рішення суду, яке набрало законної сили, у повному обсязі. Адже позивач неодноразово протягом 2016-2020 років звертався до пенсійного органу, який просив врахувати його участь в антитерористичній операції з 14 березня 2015 року по 04 квітня 2016 року при призначенні пенсії.

Листом відповідача №978/к-12 від 12 січня 2017 року позивача повідомлено, зокрема, що на виконання Постанови по справі №686/16864/16-а йому призначено пенсію за віком як учаснику бойових дій з 19 квітня 2016 року.

Листом №1037/к-8 від 19 квітня 2019 року позивача повідомлено в тому числі, що для врахування при обчисленні пенсії періоду проходження військової служби з 28 січня 2015 року по 04 квітня 2016 року головним управлінням пенсійного фонду направлено запити про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески в Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та військову частину В №4533 (арк. спр.59-60).

26 вересня 2019 року позивач звернувся з заявою про призначення/перерахунок пенсії, до якої, зокрема, додав довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 26 квітня 2019 року №1/147 та від 06 травня 2019 року №1377/ФЕС, виданих військовою частиною НОМЕР_4 та Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Проте, відповідач доказів отримання відповідей на його запити від 17 квітня 2019 року до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та військової частини В №4533 суду не надав.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з дати призначення пенсії позивачу за судовим рішенням - 19 квітня 2016 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повинно було встановити суми нарахованого грошового забезпечення та сплачених страхових внесків в тому числі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та військової частини В №4533, а не перекладати це на позивача, наслідком чого є його численні звернення до пенсійного органу, і безпідставна переписка та вирішення заяв позивача в порядку Закону України "Про звернення громадян". Свій обов`язок щодо належного виконання Постанови по справі №686/16864/16-а, відповідач виконав Рішенням 55, дата-час розрахунку 03 жовтня 2019 року 15:38, тому слід зобов`язати пенсійний орган зарахувати при обчисленні пенсії отримуване грошове забезпечення позивача за період з лютого 2015 по квітень 2016, згідно довідок Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та військової частини В №4533 (1736).

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено у пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин справи та зазначених висновків Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, також частково довів, що діяв у межах закону при проведенні перерахунку пенсії, що підтверджено доказами, перевіреними в суді.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 січня 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.