Справа № 620/5447/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року Чернігів Справа № 620/5447/20

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 30.09.2020 №322 «Про підсумки службового розслідування по факту неприбуття на службу без поважних причин лейтенанта ОСОБА_2 » в частині оголошення догани командиру першої патрульної роти лейтенанту ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення командиру першої патрульної роти лейтенанту ОСОБА_1 за жовтень 2020 року та виплатити недоотриману частину грошового забезпечення;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачем вказано, що підставою для призначення службового розслідування відповідно до наказу № 294 від 10.09.2020 є неприбуття на службу лейтенанта ОСОБА_2 , який і є тією самою особою стосовно якої має бути проведено службове розслідування. При цьому позивач, як він зазначає, жодних порушень службової дисципліни не допускав. Особа яка проводила службове розслідування стосовно ОСОБА_2 не пропонувала йому надати пояснення з приводу можливого допущення ним службової дисципліни та неналежного виконання обов`язків командира першої патрульної роти. При цьому сам ОСОБА_2 власноручно написав пояснення в якому визнав, що позивач як командир вжив всіх можливих заходів для недопущення ним порушень. Окрім того, звертає увагу на те, що протягом всього часу служби він не мав жодного стягнення. На його особисте переконання причиною отримання ним стягнення послугувало написання рапорту про звільнення мене з лав НГУ за сімейними обставинами. Таким чином вважає, що такі дії відповідача грубо порушують норми чинного законодавства та є протиправними оскільки є посяганням на його авторитет та повагу серед підпорядкованого особового складу, а також підривають ділову репутацію. Наслідком цього є порушення сталих та вироблених службово-ділових відносин у підпорядкованому йому підрозділі та підрив стосунків з оточуючими. Винесення відповідачем оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани завдало позивачу значного психологічного удару, оскільки він присвятив сумлінній службі в у внутрішніх військах МВС України та Національній гвардії України понад 13 років. Вказане дисциплінарне стягнення завдало значних моральних страждань, адже воно є незаконним та несправедливим, однак для підпорядкованого особового складу (тобто військовослужбовців для яких позивач був взірцем сумлінної служби) та оточуючих він став керівником який «недостатньо організовує роботу та не вживає заходів щодо підтримання належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особового складу», що призвело до приниження його честі та гідності, похитнуло повагу серед колег та порушило нормальні життєві зв`язки.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також встановлено відповідачу 15-дений строк з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позов.

У встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем були дотримані вимоги, передбачені ч.2 ст.2 КАС України. На думку відповідача, позивач повинен нести відповідальність за військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти, але в ході службового розслідування було встановлено, що командир роти ОСОБА_1 не вжив заходів по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особового складу, а саме: лейтенанта ОСОБА_2 , який двічі притягувався до адміністративної відповідальності. В свою чергу командир 1 патрульної роти лейтенант ОСОБА_1 роботу з даним офіцером не проводив, як вбачається з листів індивідуального вивчення та проведення бесід, що вказало на особисту низьку правосвідомість лейтенанта ОСОБА_1 як командира підрозділу, недодержання ним порядку і правил, установлених військовими статутами та іншим законодавством України з питань проходження військової служби.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній вважає інформацію, викладену у відзиві такою, що не відповідає дійсності, просить критично оцінювати доводи відповідача та задовольнити його позовні вимоги.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.
ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у Національній гвардії України з 01.03.2010 по теперішній час, а саме у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира першої патрульної роти.

Національна гвардія України - військове формування з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України (МВС) і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян України, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. Національна гвардія функціонує в системі Міністерства внутрішніх справ України. Міністр внутрішніх справ України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Національною гвардією України. До особового складу Національної гвардії України входять військовослужбовці та працівники. Військовослужбовці проходять військову службу за контрактом та за призовом.

У відповідності до наказу командира частини від 10.09.2020 №294 в період з 10.09.2020 по 29.09.2020 заступником командира частини по роботі з особовим складом майором ОСОБА_3 було проведено службове розслідування по факту неприбуття на службу без поважних причин лейтенанта ОСОБА_2 .

За висновком службового розслідування було встановлено, що 10.09.2020 о 8 годині 45 хвилин під час загального шикування особового складу 1 патрульної роти для прийняття участі в ритуалі підняття Державного Прапору України, командиром роти лейтенантом ОСОБА_1 , було виявлено відсутність командира 2 патрульного взводу 1 патрульної роги лейтенанта ОСОБА_2 .

В своєму поясненні, яке міститься в матеріалах справи, лейтенант ОСОБА_1 вказав, що неодноразово намагався зв`язатися з лейтенантом ОСОБА_2 за допомогою засобів мобільного зв`язку, але на телефонні дзвінки даний військовослужбовець не відповідав. Після чого було прийнято рішення направити за адресою проживання даного офіцера ( АДРЕСА_1 ) заступника командира роти по роботі з особовим складом лейтенанта ОСОБА_4 .

В своєму поясненні лейтенант ОСОБА_4 вказав, що за рішенням командира роти, він висунувся до місця проживання лейтенанта ОСОБА_2 . За вказаною адресою, на багаторазові дзвінки та стукіт в двері ніхто не відчиняв. Про що близько 10 години 30 хвилин він доповів ОСОБА_1 .

На територію Військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_2 прибув 10.09.2020 о 12 годині 25 хвилин.

В своєму поясненні лейтенант ОСОБА_2 вказав, що 10.09.2020 близько 1 години ночі перевіряв службу на посту охорони об`єкта Чернігівської обласної державної адміністрації, після чого повернувшись додому ліг відпочивати. Телефонні дзвінки, дзвінок та стукіт в двері лейтенант ОСОБА_2 не чув. Даний офіцер був відсутній на робочому місці понад 3 години без поважних причин.

Також службовим розслідуванням встановлено, що Лейтенант ОСОБА_2 систематично порушує військову дисципліну та неналежно ставиться до виконання своїх обов`язків. Раніше неодноразово притягувався до дисциплінарної та адміністративної відповідальності. Так, проходивши службу в Військовій частині НОМЕР_2 був попереджений про неповну службову відповідність правами командира Військової частини НОМЕР_2 , наказ №563 від 19.08.2019 за невихід на службу без поважних причин. Наказом начальника Північного Київською територіального управління від 05.06.2020 №35 даного офіцера було понижено в посаді. 10.09.2020 було підготовлено справу про військове адміністративне правопорушення за порушення вимог частини 2 статті 172-15 КУпАП та направлено для розгляду в Деснянський районний суд міста Чернігова.

За результатами наведеного відповідачем зроблено висновок, що порушення військової дисципліни лейтенантом ОСОБА_2 є систематичними, але командиром 1 патрульної роти лейтенантом ОСОБА_1 жодних заходів щодо підтримання військової дисципліни роти на належному рівні вжитих не було. Лейтенант ОСОБА_1 самоусунувся від виконання своїх обов`язків, жодної індивідуальної бесіди з лейтенантом ОСОБА_2 проведено не було, про що свідчать відсутність записів в аркушах бесід в особовій справі лейтенанта ОСОБА_2 . Про факти порушення військової дисципліни лейтенанта ОСОБА_2 , лейтенант ОСОБА_1 доповідав лише після виявлення та неодноразових нагадувань офіцерами командування частини, на що складається враження, що вищевказаний офіцер намагався приховувати факти порушення військової дисципліни в підрозділі з метою показати, що стан дисципліни в підрозділі залишається на належному рівні, замість того щоб вживати всіх необхідних заходів щодо його покращення.

На думку відповідача, запізнення військовослужбовця ОСОБА_2 призвело до зриву розпорядку дня особового складу, та підготовки особового складу до несення служби з охорони громадського порядку.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.09.2020 по справі №750/7989/20 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 465,00 грн.

За підсумками службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2020 №322 за недостатню організацію роботи та невжиття заходів по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особового складу командиру патрульної роти лейтенанту ОСОБА_1 була оголошена «догана».

З вказаним рішенням позивач не згодний, вважає, що останнє прийняте неправомірно, з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 4 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг врегульовано Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

На підставі ст.1 Закону України ві 24.03.1999 №551 «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Статут) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно ст.2 Статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Пунктом 3 Статуту встановлено, що військова дисципліна досягається шляхом, зокрема, виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

Відповідно до ст.4 Статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (ч.3 ст.5 Статуту).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (с.16 Статуту).

Згідно ст.26 та ст.27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Згідно ч.1 ст.45 Статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Аналіз вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дає підстави для висновку, що підставою для застосування, до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліні або громадського порядку.

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, позивач перебуває на посаді командира першої патрульної роти.

Командир роти в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, зокрема, за виховання, військову дисципліну, морально- психологічний стан особового складу роти.

При цьому, в ході службового розслідування було встановлено, що командир роти ОСОБА_1 не вжив заходів по підтриманню належного стану військової дисципліни серед підпорядкованого особового складу, а саме: лейтенанта ОСОБА_2 , який двічі притягувався до адміністративної відповідальності, та був відсутній на службі протягом більше ніж 3 годин 10.09.2020, що сторонами не заперечується.

Позивач роботу з даним офіцером не проводив, як вбачається з листів індивідуального вивчення та проведення бесід, а тому наведене вказує на недодержання ним порядку і правил, установлених військовими статутами та іншим законодавством України з питань проходження військової служби та на неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Положення законодавства (Дисциплінарний статут Збройних Сил України, зокрема), чинного на час виникнення спірних правовідносин, не містить жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співмірного з вчиненим проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Вказані правові позиції викладені в постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №816/70/16, яка згідно ст.242 КАС України підлягає врахуванні при винесенні судом рішення.

Так, статті 83 - 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачають, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновків, що за порушення військової дисципліни, до військовослужбовця може бути застосований один із визначених видів дисциплінарного стягнення, в тому числі і попередження про неповну службову відповідність. Втім, застосування стягнення можливе лише в тому разі, коли порушення військової дисципліни сталося внаслідок винної протиправної поведінки особи, яка належним чином доведена та підтверджена відповідними достатніми доказами.

При цьому, обираючи вид дисциплінарного стягнення, який має бути застосований, командир порушника зобов`язаний враховувати, зокрема, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, наявність та ступінь його вини. Фактично, при обранні виду дисциплінарного стягнення має дотримуватись принцип пропорційності, тобто, справедливий баланс між тяжкістю проступку, вчиненого внаслідок доведеної винної протиправної поведінки порушника, негативними наслідками, до яких призвела чи може призвести така поведінка з одного боку, та суворістю покарання за вчинений проступок, глибиною необхідного втручання у права порушника, необхідних для досягнення мети застосування стягнення, з другого боку.

Таким чином, розглянувши матеріали службового розслідування по факту неприбуття на службу без поважних причин лейтенанта ОСОБА_2 , відповідач дійшов правомірного висновку щодо неналежного виконання службових обов`язків позивачем та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді «догани».

О отже наказ є таким, що відповідає положенням ч.2 ст.2 КАС України і скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене, не підлягають задоволенню і вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення командиру першої патрульної роти лейтенанту ОСОБА_1 за жовтень 2020 року та виплатити недоотриману частину грошового забезпечення і стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн, як такі, що є похідними.

Разом з тим, суд зазначає, що виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира військової частини. Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або зменшувати її розмір у межах показників, визначених у положенні про преміювання військовослужбовців військової частини. При цьому військовослужбовці можуть бути позбавлені премії повному обсязі або її розмір може зменшуватися виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок).

Відповідно до п.4 розділу ХVІІ преміювання осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 №200, позивача не було позбавлено всієї премії, а було зменшено її розмір на 25 %.

При цьому, суд не приймає до уваги надані до позовної заяви пояснення лейтенанта ОСОБА_2 від 11.11.2020, оскільки вони ніяким чином не відноситься до службового розслідування, яке проводилось з 10.09.2020 по 29.09.2020.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 132, 134,139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
У позові ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ).
Відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повне рішення суду складено 14.01.2021.

Суддя Л.О. Житняк