Справа № 420/1074/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1074/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху ОМР про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61043706,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61043706.

Вказана заява подана через систему «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона дізналась про те, що державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відносно неї прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження, яку вона вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню. На думку позивача, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження прийнята на суму боргу, що становить подвійний розмір штрафу, однак, на її думку, лише в порядку примусового виконання постанови про накладання штрафу органами державної виконавчої служби може бути стягнутий подвійний розмір, а відтак державний виконавець не міг приймати постанову про відкриття виконавчого провадження на суму боргу, що відповідає подвійному розміру штрафу. Позивач зазначає, що вона не була повідомлена належним чином та у строк встановлений законодавством про відкриття виконавчого провадження; виконавчий документ не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не зазначено повну назву стягувача із зазначенням організаційно-правової форми, не вказано код згідно з ЄДРПОУ стягувача, не вказано РНОКПП боржника, в оригіналі постанови не вказаний строк пред`явлення постанови до виконання, виконавчий документ не був направлений у порядку, визначеному ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року судом залишено без руху.

19.02.2020 року (вх.№ЕС/62/20) до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із клопотанням про витребування доказів та роздруківкою з «Держаного сервісу перевірки квитанцій».

Ухвалою суду від 24.02.2020 року судом продовжено позивачу строк на усунення недоліків позову.

10.03.2020 року (вх.№ЕС/77/20) через канцелярію суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач просив суд витребувати у відповідача копію спірного рішення.

Ухвалою суду від 16.03.2020 року судом:

- прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Бабеля,6, м.Одеса, 65080) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61043706 і відкрито провадження в адміністративній справі;

- вирішено розглядати справу одноособово з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця;

- встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву;

- доручено Другому Малиновському відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надати до Одеського окружного адміністративного суду (на адресу електронної пошти: та засобами поштового зв`язку) у п`ятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії матеріалів ВП №61043706;

- зупинено провадження по справі №420/1074/20 за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61043706 до надходження відповіді на доручення.

24.03.2020 року (вх.№ЕП/3239/20) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.36-37).

24.03.2020 року (вх. №13187/20) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із належним чином засвідченими копіями матеріалів ВП №61043706 (а.с.38-59).

У відзиві відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вказує, що державним виконавцем було перевірено заяву стягувача, виконавчий документ, строк пред`явлення його до виконання та направлення його боржнику. Як стверджує відповідач, постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам виконавчого провадження.

Отже, на думку відповідача, позивні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 03.04.2020 року судом поновлено провадження по справі №420/1074/20 за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61043706, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху ОМР (адреса: вул.Б.Хмельницького, м.Одеса, 65000), призначено справу до судового розгляду на 08.04.2020 року об 11:30 год.

У судове засідання 08.04.2020 року сторони не прибули, про дату час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

При цьому 07.04.2020 року за вх. №ЕП/4846/20 від представника відповідача до суду надійшов лист, в якому представник Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) просить суд провести судове засідання без його участі.

08.04.2020 року (вх. №ЕС/149/20) через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.04.2020 року (вх. №ЕС/149/20) через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив розглядати справу з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року клопотання позивача задоволено шляхом зупинення провадження по справі №420/1074/20 за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху ОМР про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61043706 - до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

25.05.2020 року (вх.№236/20) від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд зобов`язати відповідача надати позивачу належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження, які були надані до суду.

27.07.2020 року (вх.№ЕС/424/20) від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення.

27.07.2020 року за вх.№ЕС/423/20 від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог.

У вказаній заяві представник позивача вказує, що у зв`язку з допущеними помилками при складанні позову заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають уточненню.

Так, вимога про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61043706 підлягає заміні на вимогу про визнання бездіяльності старшого державного виконавця Троснікової Н.В. в частині порушення вимог п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень протиправною та зобов`язання повернути виконавчий документ - постанову серії ОД №001765 - стягувачу без виконання.

17 вересня 2020 року (вх.№ЕС/583/20) від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що у відзиві на позовну заяву позивач не спростував твердження позивача та аргументи стосовно суті позовних вимог, що викладені у позовній заяві.

30.11.2020 року (вх.№ЕС/1016/20) від представника позивача надійшло клопотання про пришвидшення розгляду справи.

03.12.2020 року (вх.№ЕС/1052/20) від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження по справі.

22.12.2020 року (вх.№ЕС/1151/20 та вх.№ЕП/25323/20) від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 13.01.2021 року поновлено провадження у справі №420/1074/20.

Ухвалою суду від 15.01.2021 року заяву представника ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, яка надійшла до суду 27.07.2020 року за вх.№ЕС/423/20 повернуто без розгляду.

Відповідно до приписів ч.9 ст.205 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом відповідача на позовну заяву, відповіддю на відзив, письмовими поясненнями представника позивача, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують вимоги та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

Повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності серія ДТ №000101 від 19.11.2019 року, складеним Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради встановлено, що водій транспортного засобу CITROEN-C ELYSEE, реєстраційний номер НОМЕР_1 скоїв зупинку, стоянку транспортного засобу безпосередньо на пішохідному переході, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху, чим порушив вимоги п.15. г) ПДД за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП (а.с.43). Повідомлено, що відносно особи, зазначеної в ч.1 ст.14-2 КУпАП буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Також, зазначено, що відповідно до ч.1 ст.300-1 КУпАП у разі сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів із дня набрання законної сили постановою, така постанова вважається виконаною. На підставі ч.2 ст.300-1 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 30 днів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради звернувся до ТОВ «ЮГ-ТЕЛ» з проханням надати повні дані водія транспортного засобу CITROEN-C ELYSEE, реєстраційний номер НОМЕР_1 для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія ОД №001765 від 04.12.2019 року, складеною департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради відносно ОСОБА_1 постановлено застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі 510,00 грн. (а.с.41)

У постанові серія ОД №001765 від 04.12.2019 року також зазначено, що відповідно до ч.1 ст.300-1 КУпАП у разі сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів із дня набрання законної сили постановою, така постанова вважається виконаною. На підставі ч.2 ст.300-1, ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 30 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 1020,00 грн.

Зазначена постанова серія ОД №001765 від 04.12.2019 року була направлена відповідачем на адресу ОСОБА_1 листом від 06.12.2019 року та отримана позивачем 19.12.2019 року (а.с.44), що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується позивачем, зокрема у відповіді на відзив на позовну заяву.

Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради звернувся до Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про примусове виконання у порядку ст.308 КУпАП постанови серія ОД №001765 від 04.12.2019 року (а.с.40).

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 23 січня 2020 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61043706, в якій постановлено відкрити виконавче провадження з виконання постанови серія ОД №001765 від 04.12.2019 року, що видав Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 штраф у розмірі 1020,00 грн на користь держави.

31 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою де зазначила про сплату штрафу за ВП №61043706 та просила виконавче провадження закрити (а.с.50). До вказаної заяви позивачем було додано квитанцію №0.0..1 від 31.01.2020 року про сплату 1122,00 грн. (а.с.51).

10 березня 2020 року старшим державним виконавець Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 23 січня 2020 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №61043706 у зв`язку із стягненням боргу у повному обсязі.

Позивач, не погоджуючись з прийнятою відповідачем 23 січня 2020 року постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №61043706 звернувся до суду з даною позовною заяву.

Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (зараз і далі по тексту на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги, які ставляться до виконавчого документа, де в ч.1 зазначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);;

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, відсутність у виконавчому документі відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, код згідно з ЄДРПОУ стягувача не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Суд зазначає, що відсутність у виконавчому документі будь якої інформації не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №471/283/17-ц, що є обов`язковими в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Щодо доводів позивача відносно відсутності у виконавчому документі повної назви стягувача із зазначенням організаційно-правової форми суд зазначає, що відповідно ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» найменування державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ, а також випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини не має містити інформацію про її організаційно-правову форму.

Стосовно аргументів позивача щодо не зазначення у виконавчому документі строку пред`явлення його до виконання суд зазначає, відповідно до ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що постанова відповідача винесена 04.12.2019 року, а пред`явлена до виконання 22.01.2020 року, тобто в межах встановленого законом строку.

Отже, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлений законом і не може бути змінений. Таким чином, відсутність у виконавчому документі відомостей про строк пред`явлення його до виконання, в даному випадку, не перешкоджає виконавцю самостійно вирішити питання про дотримання стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та відповідно відкрити виконавче провадження.

За таких обставин суд вважає, що відсутність у виконавчому документі строку пред`явлення виконавчого документу, в цьому випадку, не є підставою для визнання оскарженої постанови протиправною та її скасування, оскільки дати складання - 04.12.2019 року, дати отримання 19.12.2019 року та дати пред`явлення до виконання - 22.01.2020 року достатньо для висновку, що виконавчий документ пред`явлений у межах встановленого законом строку.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі №1.380.2019.002342, що є обов`язковими в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Між тим, Верховний Суд у постанові від 06.05.2020 року у справі №815/6844/17 наголошує на тому, що органи ДВС і приватні виконавці у силу Закону України «Про виконавче провадження» не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку, перевірки правильності заповнення найменувань сторін виконавчого провадження тощо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.

При цьому повернення виконавчого документу згідно з п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виключно з підстав відсутності певних реквізитів неодноразово визнавалось Верховним Судом проявом надмірного формалізму.

Таким чином, беручи до уваги обставини справи та встановлений законодавцем обов`язок виконання рішень судів, які набрали законної сили, та рішення органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку, що відмова у відкритті виконавчого провадження в цьому випадку була б проявом надмірного формалізму з боку державного виконавця.

Щодо стягнення штрафу у подвійному розмірі суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Згідно з ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно абз.1 ст.300-1 КУпАП у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

Таким чином, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова ОД №001765 від 04.12.2019 року отримана позивачем 19.12.2019 року/

Отже, 19.12.2019 року є датою набрання вказаною постановою законної сили.

Крім того, відповідно до абз.2-3 ст.300-1 КУпАП у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки судом встановлено, що 22.01.2020 року департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради направлено заяву, відповідач вчасно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №61043706 від 23.01.2019 року про стягнення штрафу у подвійному розмірі, у зв`язку з несплатою правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП.

На час прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження постанова про накладення штрафу вступила у законну силу, більш того, вона виконана шляхом сплати суми штрафу у розмірі з пропущенням строків установлених частиною першою статті 307 КУпАП, що перевіряється не інакше як у ході примусового виконання.

Добровільна сплата штрафу з порушенням строку його сплати в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» перевіряється тільки в ході виконавчого провадження за результатами чого виконавець вчиняє відповідні процесуальні дії щодо визначення кінцевої суми, яка підлягає примусовому стягненню.

Разом з тим, суд вважає безпідставними посилання позивача в обґрунтування наявності підстав для скасування постанови ВП №61043706 від 23.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження на відсутність сповіщення його відповідачем про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що для вчинення добровільного виконання постанови позивачу (боржнику) необхідно знати про строки протягом яких він може виконати зобов`язання добровільно, не чекаючи при цьому вжиття виконавцем заходів щодо стягнення у примусовому порядку.

Проте, не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження позивачу не є свідченням неможливості ОСОБА_1 виконати самостійно у строк, визначений ст.300-3 КУпАП постанови від 04.12.2019 року. І в даному випадку невиконання боржником у визначений законом строк постанови не може ототожнюватись з позбавленням виконавцем права боржника на самостійне виконання рішення.

Також суд враховую, що прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження передує діям з направлення такої постанови сторонам виконавчого провадження.

Враховуючи зазначене, у відповідача були законні підстави для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ОД №001765 від 04.12.2019 року.

Крім цього, у держаного виконавця не було наявних підстав для повернення стягувачу постанови у відповідності до ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №61043706 від 23.01.2020 року про стягнення штрафу у розмірі 1020,00 грн., яка прийнята старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) є правомірною та не підлягає скасуванню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху ОМР про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61043706 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Другий Малиновський відділ ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Бабеля, буд.6, м.Одеса, 65005, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (площа Думська, буд.1, м.Одеса, 65004, ).

Суддя Корой С.М.

.