Справа № 540/3717/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3717/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньосірогозького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2020 року ВП №61891700,

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Нижньосірогозського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі - відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2020 року по виконавчому провадженню ВП №61891700, винесену Нижньосірогозським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Вимоги позивач обґрунтовує обставинами тим, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідачем з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому є протиправною та підлягає скасуванню. Зокрема, вказує, що відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження, яка стала підставою для винесення відповідачем оскаржуваної постанови, виконавчий документ - постанову ГУ Держпраці у Херсонській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХС3238/498/АВ/ТД-ФС від 05 лютого 2019 р. було направлено стягувачем для його примусового виконання до Нижньосірогозького районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області, тобто, за місцезнаходженням особи - боржника. Проте, у постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХС3238/498/АВ/ТД-ФС від 05 лютого 2019 р., складеної Головним управлінням Держпраці у Херсонській області, яка є виконавчим документом по стягненню заборгованості з позивачки, в якості одержувача грошових коштів, а отже стягувачем, зазначено «… УК у Нижньосірогозькому р-ні, рахунок 1218, ». При цьому відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом в даному реєстрі зареєстровано юридичну особу «Управління державної казначейської служби України у Нижньосірогозькому районі Херсонської області». При цьому, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у юридичної особи «Управління державної казначейської служби України у Нижньосірогозькому районі Херсонської області» відсутнє її скорочене найменування. У зв`язку із чим вважає, вказану постанову, як виконавчий документ, такою, що не відповідає вимогам п.п.3 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до приписів якої у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) стягувача. Також, відповідно до вимог ч.3 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. При цьому, а постанові про накладення штрафу в графі «прізвище, ім`я, по батькові» повністю не зазначено ім`я по батькові особи, яка підписала цю постанову, а зазначено лише одну літеру «В». Позивач вважає, що постанова про накладення штрафу не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та мала б бути повернута органу, який її видав. В зв`язку із чим просить постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2020 року скасувати.

Ухвалою суду від 23.11.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами, встановленими ст. 287 КАС України, призначено судове засідання на 01.12.2020 року.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

Судове засідання 01.12.2020 р. та 14.12.2020 року не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Василяки Д.К. на лікарняному.

12.01.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін за наявними матеріали в справі.

Суд зазначає, що особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, в тому числі з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, визначені ст. 268 КАС України, відповідно до якої неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом. (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив, що 05.02.2019 Головним управлінням Держпраці у Херсонській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХС3238/498/АВ/ТД-ФС, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 126 710,00 грн.

11.04.2019 року ГУ Держпраці у Херсонській області звернулося до Нижньосірогозького районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області з заявою за вих. № 01-08/1/1218 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою від 05.02.2019 р. № ХС3238/498/АВ/ТД-ФС.

22.04.2020 року старшим державним виконавцем Верхньорогачицького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61891700 з примусового виконання постанови ГУ Держпраці у Херсонській області від 05.02.2019 р. № ХС3238/498/АВ/ТД-ФС про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 126 710,00 грн. на користь державного бюджету.

Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 року ВП № 61891700 протиправною, позивач оскаржив її до суду. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року № 540/1313/20 постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 року ВП № 61891700 скасовано.

07.10.2020 року головним державним виконавцем Нижньосірогозького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розглянуто заяву стягувача та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61891700 з примусового виконання постанови ГУ Держпраці у Херсонській області від 05.02.2019 р. № ХС3238/498/АВ/ТД-ФС про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 126 710,00 грн. на користь державного бюджету.

Вважаючи дану постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Приписами ст. 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. ( частина 1 ст. 13 цього Закону)

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. ( абз. 2, 3 ч. 5 ст. 13 цього Закону)

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1404-VІІІ виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. (ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що якщо у виконавчому документі не зазначено повне найменування (для юридичної особи) стягувача та не зазначення повного ім`я та по батькові особи, яка підписала виконавчий документ лише це є підставою для повернення виконавчого документу, а постанова про відкриття виконавчого провадження протиправною.

Однак, суд зауважує, що така підстава для повернення виконавчого документа не передбачена ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, код ЄДРПОУ юридичної особи (стягувача) - індивідуальний, а отже не потребує додаткової ідентифікації.

З наведеного висновується, що відсутність у виконавчому документі відомостей про повне найменування стягувача, а також повного ім`я по батькові особи, що його підписала не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Так, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Аналогічний правовий висновок викладений також і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18. Узгоджується він і з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року, у якій ідеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Так, головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення, тому повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому документі повної назви стягувача, при умові зазначення її коду ЄДРПОУ, та ім`я по батькові особи, яка його підписала має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.

Таким чином, проаналізувавши зазначені норми Закону №1404-VIII у взаємозв`язку з обставинами даної справи, суд приходить до висновку, що у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувача, а отже постанова про відкриття виконавчого провадження винесена в межах чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судові витрати розподілені відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Нижньосірогозького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місце знаходження 74701, Херсонська область, Нижньосірогозький район, смт. Нижні Сірогози, вул. Садова, 13, ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2020 року ВП №61891700 - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 105000000