Справа № 420/3770/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3770/19
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Федусик А.Г.

суддів: Єщенка О.В. , Шевчук О.А.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 р.. по справі № 420/3770/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 р. позов задоволено.

На зазначене рішення суду Головне управління ДФС в Одеській області в січні 2020 року подало апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2020 р. апеляційна скарга була залишена без руху в зв`язку з несплатою судового збору та надано 5-ти денний строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 р. апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області повернуто скаржнику.

Також, не погоджуючись з вказаним рішенням Одеського окружного адміністративного суду, Головне управління ДПС в Одеській області, як правонаступник (за посиланням апелянта) Головного управління ДФС в Одеській області, 18 грудня 2020 року подало повторну апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року зазначена апеляційна скарга внаслідок неповажності підстав пропуску строку для подачі апеляційної скарги залишена без руху та надано апелянту строк для наведення поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження спірного рішення суду першої інстанції терміном десять днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Вказана ухвала апеляційного суду була отримана апелянтом 29 грудня 2020 року, про що свідчить розписка про отримання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На виконання вказаної ухвали про без руху, апелянтом було надано заяву про поновлення строків, зміст якої, водночас, не містить грунтовних та належних доводів, що підтверджують поважність пропуску строку апеляційного оскарження.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на арешт рахунків ГУДФС, як на підставу для поновлення строків апеляційного оскарження з огляду на наявність фактів сплати судового збору по іншим судовим справам. При цьому, оплата судового збору, що відбулась у вересні 2020 року зроблена ГУДПС, який і є апелянтом в даному випадку, а не ГУДФС, про арешт рахунків якого зазначає апелянт.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на введений карантин та продовження строків на апеляційне оскарження в зв`язку з ним, з огляду на таке.

В зв`язку з введенням з 12 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України карантину, а також враховуючи зміни в прикінцеві положення КАС України, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, судом апеляційної інстанції продовжувався строк для усунення недоліків поданої скарги.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до, зокрема, п.3 р.VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Вказаний Закон України №731-ІХ від 18 червня 2020 року набрав чинності 17 липня 2020 року, а тому останнім днем 20-денного строку, встановленого п.2 р.ІІ вказаного закону, є 06 серпня 2020 року четвер, робочий день.

Тобто, вищевказане продовження строку на апеляційне оскарження не діє з 07 серпня 2020 року, водночас, апеляційна скарга подана 18 грудня 2020 року та без належного обгрунтування причин не подання скарги в період з 07 серпня 2020 року по 18 грудня 2020 року, що свідчить про безпідставність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Решта обгрунтувань причин пропуску строку, зазначені в заяві від 12 січня 2021 року є тотожніми до посилань, зробленими в заяві про поновлення строку, яка подана разом з апеляційною скаргою, та яким судом апеляційної інсмтанції вже було надано правову оцінку в ухвалі про без руху.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, однак, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Колегія суддів зауважує, що поновлення строку на апеляційне оскарження (тим більше при поданні скарги вдруге) рішення суду першої інстанції, яке було прийнято в грудні 2019 року за участі представника відповідача буде суперечити принципу правової визначеності у публічно-правових відносинах, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема при адмініструванні податків та зборів, що справляються в Україні, визначенні компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків.

Отже, оскільки апелянтом не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження спірного рішення суду першої інстанції, не наведено нових достатніх обставин для поновлення пропущенного строку та з урахуванням тієї обставини, що положення КАС України передбачають відмову у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження належить відмовити.

Також, колегія суддів не надає оцінку вимогам апелянта щодо заміни ГУДФС на правонаступника ГУДПС, оскільки судом під час залишення апеляційної скарги без руху вказане питання вже вирішувалось, а нових правових обставин не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.296, 299 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Федусик А.Г.
Судді Єщенко О.В. Шевчук О.А.