Справа № 240/18734/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/18734/20

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить (а.с. 24-29):

- визнати незаконною бездіяльність Гришковецької селищної ради, щодо не винесення на розгляд комісії заяви ОСОБА_1 , щодо ненадання висновків про погодження або про відмову в такому погодженні проекту земелеустрою, на розгляд сесії проект землеустрою не виносився;

- зобов`язати відповідача надати висновок про погодження проекту земелеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 2,0000 га за цільовим призначенням "особисте селянське господарство", розташованої на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області;

- зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 площею 2,0000 га за цільовим призначенням "особисте селянське господарство", розташованої на території Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

В обґрунтування позову зазначає, що після виготовлення проекту землеустрою ТОВ "Геометр" було подано зазначений проект на погодження до відповідача в порядку ст. 186-1 ЗК України, про те станом на 28.10.2020 заява позивача на розгляд комісії не винесена, висновків про погодження або відмову в такому погодженні проекту землеустрою відповідачем не надано, на розгляд сесії проект землеустрою не виносився.

Ухвалою від 16.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Поданий відповідачем відзив суд не приймає до уваги, так як він поданий з порушенням ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України. До того ж останнім днем встановленого судом строку для подання відзиву (15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, яку відповідач отримав 26.11.2020 (а.с.34)) є 11.12.2020, в той час як відзив поданий 12.01.2021.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що:

08.06.2018 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області прийняло наказ № 6-1993/14-18-СГ (а.с. 11), яким надало ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Бердичівського району, за межами населених пунктів Старосолотвинської сільської ради орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства.

Після виготовлення ТОВ "Геометр" проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність, розташованої на території Старосолотвинської сільської ради (а.с.12) та надання його відповідачу, позивач звернувся до Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області з заявою про виділення та передачу у власність земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Старосолотвинського старостинського округу.

Листом від 17.07.2020 № 298 (а.с.14) відповідач повідомив, що вказана заява позивача розглянута, затвердження документації із землеустрою та передача у власність вказаної ділянки проводиться територіальним органом з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (ст.125, 126, 186-1 ЗКУ), до розгляду якому мали подати розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не було зроблено; у зв`язку зі зміною земельного законодавства вказана земельна ділянка, увійшла до цілісного масиву з кадастровим номером :07:000:7069 загальною площею 4,9496 га та наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18.06.2019 року за №6-1770/14- 19-СГ передана до земель комунальної власності Гришковецької селищної ради, а тому заява буде винесена на розгляд постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування; планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою.

03.08.2020 на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування; планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою було прийнято рішення не виносити на розгляд сесії Гришковецької селищної ради питання про виділення та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Старосолотвинського старостинського округу (а.с.38).

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо розгляду його заяви про виділення та надання у власність земельної ділянки, звернувся до суду з зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, ч. 6 статті 186 ЗК України передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Бердичівського району, за межами населених пунктів Старосолотвинської сільської ради орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а тому позовні вимоги до відповідача, який не є вказаним органом, щодо погодження вказаного проекту суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України).

Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 ЗК України).

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 11 ст. 118 ЗК України).

Тобто відповідний орган вирішуючи питання про надання земельної ділянки у власність може прийняти одне з рішень - про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, про відмову у передачі земельної ділянки у власність або про залишення клопотання (заяви) без розгляду.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Тобто проект землеустрою та заяву позивача про виділення та передачу у власність земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Старосолотвинського старостинського округу, відповідач повинен був розглянути на пленарному засіданні і прийняти по ньому одне з вищезазначених рішень.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року по справі № 463/3375/15-а, від 15.03.2019 по справі № 826/608/17, а згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, а при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки позивачу та про про надання земельної ділянки у власність не розглядалося на пленарному засіданні відповідача, у зв`язку із чим відповідного рішення відповідач не приймав, суд вважає, що він допустив протиправну бездіяльність, а тому належним захистом прав та інтересів позивача в даному випадку є зобов`язання відповідача розглянути на пленарному засіданні проект, заяву позивача про виділення та надання у власність земельної ділянки і прийняти по ньому рішення.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, то в її задоволенні належить відмовити, враховуючи, що відповідач з цього питання не приймав ніякого рішення і на даний час зобов`язання відповідача прийняти певне рішення є втручанням в його дискреційні повноваження.

Щодо встановлення контролю за виконанням рішення суду.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Практика Європейського суду однозначно свідчить про те, що рішення прийняті в рамках дискреційних повноважень, але з порушенням принципів ефективного захисту прав і свобод громадян, були визнані Європейським судом з прав людини порушенням Європейської Конвенції з прав людини і основних свобод, (наприклад, справа "Волохи проти України").

Отже, покладення на відповідача зобов`язання розглянути на пленарному засіданні проект землеустрою, не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Відтак, застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути на пленарному засіданні проект землеустрою ОСОБА_1 , оскільки будь-яких перешкод для розгляду на пленарному засіданні проекту землеустрою судом не встановлено.

При цьому суд, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області (вул. Червоний промінь, 4, смт. Гришківці, Бердичівський р-н, код 04345380, Житомирська обл., 13337, код 04345380) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, яка полягає у не розгляді на пленарному засіданні заяви ОСОБА_1 про виділення та надання у власність земельної ділянки, проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки за межами населених пунктів Старосолотвинської сільської ради площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, та неприйнятті рішення.

Зобов`язати Гришковецьку селищну раду Бердичівського району Житомирської області розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про виділення та надання у власність земельної ділянки, проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки за межами населених пунктів Старосолотвинської сільської ради площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України.

В задоволенні позовних вимог щодо погодженні проекту землеустрою та зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою - відмовити.

Зобов`язати Гришковецьку селищну раду Бердичівського району Житомирської області протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк