Справа № 520/15796/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року № 520/15796/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Харкова про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд зобов`язати відповідача повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі дев`ять тисяч чотириста двадцять вісім гривень, сорок копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо відмови у формуванні подання про повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про зобов`язання вчинити певні дії. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року залучено Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Харкова (61166, Харківська обл., місто Харків, вул. Бакуліна, будинок 18) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі № 520/15796/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Третя особа правом на подання до суду пояснень по справі не скористалась.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.06.2018 року між ОСОБА_1 (Покупець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ребровою І.С. та зареєстрований в реєстрі за № 605, згідно з яким позивач придбав квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу від 27.06.2018 року продаж квартири вчинено за 942840,00 грн.

При цьому, 27.06.2018 року позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 9428,40 грн., сплата якого підтверджується копією квитанції від 27.06.2018 року.

Позивач звернувся до відповідача із зверненням про повернення збору з операцій купівлі - продажу нерухомого майна.

Листом № 8221-12843/П-05/8-2000/20 від 15.10.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повідомило позивача, що за інформацією, наведеною у зверненні позивача та доданих копій документів, зокрема, квитанції про перерахування суми збору та договору купівлі-продажу квартири неможливо зробити висновок про те, що позивач придбав житло вперше. Також, вказано, що підстави для складення подання на повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна відсутні.

Так, відповідачем фактично відмовлено позивачу у поверненні сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна вперше.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року (далі по тексту - Закон України № 400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 року (далі по тексту - Порядок №1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку №1740 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 225411379, сформованого 24.09.2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є лише відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на житло, а саме квартиру загальною площею 65,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ребровою І.С. та зареєстрованого за №605.

Згідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради відповідно до матеріалів обліку станом на 31.12.2012 на ім`я ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) записи про право власності на житло у м.Харкові відсутні.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що житла за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не зареєстровано, крім права власності на квартиру, при придбанні якої сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири згідно з квитанцією від 27.06.2018 року.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбавання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого житла та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дійсно вперше придбав житло (за договором купівлі-продажу від 27.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 та при укладенні договору купівлі-продажу помилково сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну № 787 від 03.09.2013 року повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.8 вищевказаного Порядку подання складає орган, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з пунктом 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 року по справі № 819/1730/17, від 20.03.2018 року по справі № 819/1249/17, від 28.11.2018 року по справі №813/1126/17 та від 14.11.2019 року по справі №819/442/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на те, що позивачем було помилково сплачено до бюджету кошти в сумі 9428,40 грн., Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області допустило протиправну бездіяльність, яка полягає у не оформленні подання про повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_1 .

При цьому, у Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області відсутні повноваження щодо повернення збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, натомість пенсійний орган у даному випадку складає відповідне подання про повернення коштів.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 9428,40 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд для ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не складенні подання про повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_1 і зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області скласти подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна згідно з договором купівлі-продажу квартири, зареєстрованим за № 605 від 27.06.2018, у розмірі 9428,40 гривень, сплаченого згідно з квитанцією від 27.06.2018 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем подано заяву про стягнення судових витрат, в якій просив суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області м. Харкова судові витрати в розмірі 1590,80 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто гривень, вісімдесят копійок).

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесених витрат пов`язаних з витребуванням доказів до суду надано договір №1087857 від 11.09.2020 року укладений між КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник), згідно якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання у відповідності до діючих нормативно-правових актів України та згідно з умовами даного Договору виконати роботи (надати послуги) з довідка про відсутність (наявність) власності станом на 31.12.2012 року, для постановки на квартирний облік фізичних осіб. Вартість виконання робіт за цим Договором складає 700,00 грн.

Також, до суду надано копію акту приймання- передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.09.2020 року та копію чеку про оплату послуг на суму 700,00 грн.

При цьому, згідно ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню підлягає сума судового збору, а не комісія банку за сплату судового збору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані з витребуванням доказів в сумі 700,00 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022), третя особа Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Харкова (61166, Харківська обл., місто Харків, вул. Бакуліна, будинок 18) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не складенні подання про повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області скласти подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна згідно з договором купівлі-продажу квартири, зареєстрованим за № 605 від 27.06.2018, у розмірі 9428,40 гривень, сплаченого згідно з квитанцією від 27.06.2018 року

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати пов`язані з витребуванням доказів в сумі 700 (сімсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.