Справа № 214/2688/20
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2688/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Гливук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Висоцького Олега Олександровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 21.04.2020 року, який було уточнено 17.06.2020 року, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2375987 від 12.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі капралом поліції Висоцький О.О.; стягнути судові витрати у вигляді судового збору за рахунок бюджетних асигнувань полку ПП в місті кривий Ріг УПП у Дніпропетровській області у розмірі 420 грн. 40 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 12.04.2020 року відповідачем складена постанова серія ЕАК №2375987 про накладення адміністративного стягнення відносно нього по справі про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Згідно з постановою у м. Кривому Розі по вул. Джамбула 15Д, 12.04.2020 року о 08:24 год. водій керував транспортним засобом, який був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме газобалонного обладнання. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, а дії інспектора Висоцького О.О. при її винесенні були протиправними. Так, 12.04.20120 року о 08-16 год. він був незаконно зупинений патрульними поліцейськими по вул. Джамбула біля земельної ділянки №33. Патрульні поліцейські затримали його та його родину на 44 хвилини, після чого зникли в невідомому напрямку. З їх слів причина зупинки - « Десять причин згідно статті 35 Закону України «Про патрульну поліцію». Спочатку переміряли вантаж та сказали, що це не габарит, а потім переміряли уважніше і повідомили, що все в рамках ПДР. Потім перевірили документи, номера кузову, потім вимагали проїхати до лікарні, щоб здати аналізи на стан алко- або наркотичного сп`яніння Потім прагнули перевірити комплектність автомобіля. В результаті винесли оскаржувану постанову. В оскаржуваній постанові не зазначено посилань на будь-які матеріали (фото, відео зйомки, покази свідків) та не надано доказів на підставі яких було встановлено наявність адміністративного правопорушення і винність позивача. У постанові також не зазначено відомостей про технічний засіб та не вказано чи взагалі проводилось фіксування. У зв`язку із вище викладеним постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 22.04.2020 року за результатами автоматизованого розподілу справу прийнято до провадження призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.8-9).

Ухвалою суду від 19.06.2020 року прийнято уточнену позовну заяву (а.с. 31-32) .

В ході розгляду ухвалою суду від 26.08.2020 року за клопотанням позивача витребувано результати перевірки відносно працівників поліції (п.1 журналу с/з, а.с. 46).

Позивач ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позов. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що 12.04.2020 року під час здійснення патрулювання ним було помічено транспортний засіб Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривому Розі по вул. Джамбула, у якого були внесені зміни у конструкцію без узгодження таких дій з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС, а саме встановлене газобалонне обладнання, чим порушив п. 31.3 (а), 32.2 (б) ПДР України, п. 5.2 ДСТУ 3649-2010. Після зупинки транспортного з дотримання ПДР, він представився водієві відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив причину зупинки. Виконавши вимоги ст.278 КУпАП та роз`яснивши водієві його процесуальні права, він перейшов до розгляду справи по суті. З`ясувавши фактичні обставини справи, він прийшов до висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, виніс постанову серії ЕАК №2375987, наклавши на водія штраф в сумі 340 грн. Доводи позивача щодо недопущення ним порушення вимог ПДР є хибним, оскільки з нагрудного відео реєстратору чітко вбачалось, що позивач не заперечував про встановлене газо-балонне обладнання. Жодних переконливих доказів своєї невинуватості позивачем не надано.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов до наступного висновку.

12.04.2020 року інспектором Полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Висоцьким О.О. винесено постанову серії ЕАК №2375987 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП із накладенням штрафу 340 грн. (а.с.3). Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 12.04.2020 року о 08:24 год. по вул. Джамбула, 15Д водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 , що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання, чим порушив п. 31.3 а ПДР України - експлуатація транспортного засобу у разі їх переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що стосується безпеки дорожнього руху. Факт порушення зафіксовано на бодікамеру ае 00133.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглянута безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення поліцейським як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечитьст.276 КУпАП.

Разом з тим, перевіряючи правомірність винесення оскаржуваної постанови суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч.1 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування водієм транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з 31.3. (а) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Пунктом 32.2 «б»ПДР України визначено, що з надання сервісних послуг МВС переобладнання транспортних засобів узгоджуються з територіальними органами.

Пункт 5.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» визначає, що не дозволено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Згідно із статтею 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

У правових нормах КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Інкримінуючи ОСОБА_1 порушення п.31.3 а) ПДР України, відповідач посилався на те що, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який був переобладнаний, а саме встановлено газобалонне обладнання без відповідного дозволу поліції та порушення було зафіксоване на бодікамеру.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, ч.1ст.40 Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції, фотознімки можуть бути доказом у справі лише у тому випадку, коли вони зафіксовані у встановленому законом порядку.

Хоча в постанові і зазначено, що правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ 00133. В той же час, всупереч приписам ст.283 КУпАП, відеозапис не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 9 «До постанови додається», як і не досліджено під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, адже жодних посилань на нього в постанові немає. Вказані обставини виключають можливість прийняття відеозапису у якості належного доказу по справі. Таку позицію висловив і Верховний Суд у своїх постановах від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а, від 15.11.2018 року у праві №524/5536/17.

Більш того, із наданого відеозапису не вбачається сам факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п.31.3 а) ПДР України, позивачем не було відкрито багажник. Так, оглядом відеозапису на диску DVD-R встановлено, що причиною зупинки транспортного засобу є перевірка розміру багажу, який після вимірювання відповідає розміру встановленого законодавством. Потім відбувається перевірка документів на автомобіль позивача та розпочинається візуальний огляд автомобіля. Позивач вказує, що газового обладнання в авто не має, оскільки він їздить на дизелі. Далі інспектор роз`яснює права позивача та причину зупинки, далі йде для складання постанови.

Жодних фотоматеріалів, пояснень свідків, які вказували б на наявність в діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, відповідачем до постанови не долучено та в підтвердження своїх заперечень не надано.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За даних обставин заперечення, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, яка полягає у тому, що автомобіль «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 не був переобладнаний та на ньому не було встановлено газового обладнання, що не є порушенням вимог ПДР України, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які тлумачаться на користь позивача, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Натомість суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання протиправною постанову, оскільки прийняття такого рішення не передбачено ст.286 КАС України, в той час як скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи вже є дієвим способом захисту порушених прав позивача.

Отже, з огляду на ухвалення рішення на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Висоцького Олега Олександровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАК №2375987 від 12.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, винесену інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Висоцьким Олегом Олександровичем скасувати, а справу закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ).

У решті вимог позовної заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 12.01.2021 року.

Суддя Гринь Н.Г.