Справа № 200/7251/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року справа №200/7251/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 200/7251/20-а (головуючий І інстанції Стойка В.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Маріупольське ОУПФУ, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 6522 від 26.06.2020 року про відмову у призначенні пенсії віком на пільгових умовах;

- зобов`язати зарахувати до загального стажу роботи всі періоди трудової діяльності, зазначені в трудовій книжки серії НОМЕР_1 від 02.07.1981 року та врахувати довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 17.02.2020 року за період з 1992-1997 роки;

- зобов`язати повторно розглянути заяву від 18.06.2020 року № 5382 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до відповідно статті 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року відмовлено у задоволенні позову (а.с. 61-63).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права.

Апелянт вважає, що відповідач протиправно не зарахував періоди роботи позивача, зазначені в трудовій книжці у зв`язку з неспівпадінням написання імен у паспорті позивача та трудовій книжці, оскільки записи в трудовій книжці здійснювалися не позивачем. Також, вважає, що необхідно взяти до уваги експертний висновок лінгвістичної експертизи від 01.11.2020 року № 056/2268-а (а.с. 67-80).

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

08.06.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно копії паспорту НОМЕР_2 ім`я позивача російською мовою зазначено - ОСОБА_1, українською - ОСОБА_1 (а.с. 13).

Трудову книжку НОМЕР_1 (заповнено російською мовою) на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 16).

26.06.2020 року Маріупольським ОУПФУ прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки ім`я по паспорту заявника не збігається з іменем власника трудової книжки; надана довідка по заробітній платі для обчислення пенсії від 17.02.2020 року за період з 1992-1997 роки не відповідає формі, що затверджена Додатком № 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 14-15).

Згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 17.02.2020 року, ОСОБА_1 отримувала заробітну плату певного розміру з серпня 1992 року по червень 1997 року (а.с. 21).

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації). У разі якщо особа, якій призначається пенсія, не досягла повноліття або є недієздатною, заява подається батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання (реєстрації), представниками закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників (далі - законні представники) за місцезнаходженням таких закладів (органів).

Згідно п. 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються в тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За змістом п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Як встановлено вище, згідно копії паспорту НОМЕР_2 , ім`я позивача російською мовою зазначено, як ОСОБА_1 , в трудовій книжці НОМЕР_3 (заповнено російською мовою) - ОСОБА_1.

Колегія суддів вважає хибним посилання апелянта на врахування експертного висновку лінгвістичної експертизи від 01.11.2020 року № 056/2268-а з таких підстав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Отже, для встановлення факту належності трудової книжки позивачу, копія якої наявна в матеріалах справи, останньому необхідно звернутися до суду в порядку цивільного судочинства для вставлення факту, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Оскільки позивачем не надано при зверненні до відповідача рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту належності трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про правомірність рішення відповідача про неврахування даних трудової книжки у зв`язку з розбіжностями в написанні імені.

Щодо неврахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 17.02.2020 року за період з 1992- 1997 роки, колегія суддів не надає цьому оцінку, оскільки питання зарахування цієї довідки підлягає вирішенню вже після встановлення права на отримання пенсії, тобто факт належності трудової книжки НОМЕР_1 підлягає вирішенню первинно.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 200/7251/20-а за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 13 січня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова