Справа № 400/2617/20
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 р. № 400/2617/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Югагрохім" про накладення арешту на кошти,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, з позовом, в якому просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Югагрохім" (), що знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства у сумі 52247,08 грн на користь держави.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за Товариством з обмеженою відповідальністю "Югагрохім" обліковується податковий борг на загальну суму 52247,08 грн, що складається з податкового боргу з податку на додану вартість, який виник на підставі податкових повідомлень-рішеннь №5 від 30.01.2019 та №5 від 30.01.2019. Платнику податків направлена податкова вимога №2637-50 від 21.02.2019, яка вручена відповідачу 27.02.2019. У зв`язку із відсутністю майна та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, контролюючий орган відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, звернувся до суду із позовом щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податку, що знаходяться в банку.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі адміністративну справу №400/2617/20 передану на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду відповідно до п.3 ч.1 ст.29 КАС України.

09.11.2020 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято справу до розгляду, в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надсилалась відповідачеві засобами поштового зв`язку за адресою, що відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до суду конверт не повернувся, але за даними, які містяться на офіційному сайті "Укрпошта", вбачається, що відповідно до трек-номеру листа, відповідач не скористався своїм правом для отримання судової кореспонденції.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Югагрохім" зареєстроване як юридична особа, є платником податків і зборів.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом п. 54.1 сг. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання, яку зазначає у податковій (митній) декларації, а у випадках, передбачених п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, обов`язок визначення суми грошових зобов`язань платника податків покладено на контролюючий орган, який згідно зі ст. 58 Податкового кодексу України реалізує такі повноваження шляхом надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення. Строки сплати сум податкового зобов`язання встановлені ст. 57 Податкового кодексу України та складають 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації, визначеного п. 49.18 ст. 48 Податкового кодексу України, або протягом такого ж строку за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - за днем узгодження.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання, несплачена платником податків у встановлені строки цим Кодексом, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом - податковим боргом.

У разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення - п.п.59.1 статті 59 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, погашенням податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

У разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, контролюючий орган відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Югагрохім" має заборгованість в загальній сумі у сумі 52247,08 грн, який виник внаслідок не сплати податкових зобов`язань по податковомим повідомленням-рішенням від №5 від 30.01.2019 та №5 від 30.01.2019.

Як вбачається із матеріалів справи, податкові зобов`язання та штрафні санкції за податковими повідомленнями-рішеннями №5 від 30.01.2019 та №5 від 30.01.2019 у судовому порядку не оскаржувались, а тому вказані суми грошових зобов`язань мають статус узгоджених.

Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що відповідачу направлена податкова вимога форми «Ю» від 21.02.2019 №2637-50.

З моменту вручення податкової вимоги податковий борг не переривався, податкова заборгованість не погашалася.

Згідно з пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ "Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 р. № 948/30816), арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з п. 1 розділу VII зазначеного Порядку арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду у разі звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до п. 2 розділу VII зазначеного Порядку звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду. Для звільнення коштів з-під арешту контролюючий орган звертається до суду протягом двох робочих днів, що настають за днем, коли контролюючому органу стало відомо про виникнення підстав для припинення такого арешту.

При цьому арешт із підстав, передбачених п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, не може застосовуватися до майна платника податків, відмінного від коштів, оскільки диспозиція розглядуваної правової норми визначає предметом для накладення арешту виключно кошти та цінності, що знаходяться в банках.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області проведено аналіз реєстрів прав на рухоме та нерухоме майно. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно прав власності та інших речових прав, іпотек та обтяжень не зареєстровано. Транспортних засобів, згідно витягу з інформаційної бази щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів, у божника не виявлено.

Отже, у платника податків відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, що є підставою для накладання арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках у банках.

У разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, контролюючий орган відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України мас право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Югагрохім" має банківський рахунок НОМЕР_1 , що знаходяться в банку АТ "РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", МФО банку 380805.

Виходячи з положень п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пп.95.4 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відповідно до п.п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Суд зазначає, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п. 94.2 ст. 94 Податкового Кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Системно аналізуючи вищевказані норми права положень ст. 94 Податкового Кодексу України судом не встановлено, що адміністративний арешт коштів платника податків є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Положення ст. 94 Податкового Кодексу України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість, положення ст. 94 Податкового Кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Враховуючи викладене, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених п. 94.2 ст. 94 Податкового Кодексу України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 27.11.2018 по справі № 820/1929/17.

Відповідно до розрахунків суми податкового боргу заборгованість відповідача залишається несплаченою та складає 52247,08 грн.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Югагрохім", податковий номер 41586078, що знаходяться в банку АТ "РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", МФО банку 380805, на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 у розмірі суми податкового боргу 52247,08 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, буд. 6, м. Миколаїв, 54001, код 43144729) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Югагрохім" (вул. Сумська, буд. 50, м.Харків, 61002, ) про накладення арешту на кошти - задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Югагрохім" (), що знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства у сумі 52247,08 грн на користь держави, що знаходяться в банку АТ "РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", МФО банку 380805 на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 у розмірі суми податкового боргу 52247,08 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Горшкова