Справа № 361/7751/20
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/85/21, cправа № 361/7751/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» січня 2021 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Саленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Марченка Євгена Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора поліції 2-ої роти 6-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві серії ЕАМ № 3177540 від 22 вересня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розмірі - 255 грн. 00 коп. за частиною першою статті

122 КУпАП.

В обґрунтування вимог зазначається, що 22 вересня 2020 року інспектором поліції 2-ої роти 6-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Марченком Є.П. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті

122 КУпАП. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що він, керуючи транспортним засобом марки «Opel Vectra-C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у місті Києві по вулиці Василя Липківського, 16-г, рухався по тротуару, чим порушив пункт

11.13 ПДР України. Вказану постанову позивач вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Так, з метою відвантаження габаритного товару замовнику, який знаходився в офісному приміщенні за вищевказаною адресою, позивач здійснив паркування із дотриманням пункту 15.10 «в» ПДР України. Інспектором поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення здійснено формальний підхід, не враховано пояснення позивача та положення ПДР України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

16 грудня 2020 року на адресу суду від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву у додатку до якого значиться диск із відеозаписом.

Відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями частини п`ятої статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно зі статтею 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22 вересня 2020 року інспектором поліції 2-ої роти 6-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Марченком Є.П. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Зі змісту наданої до суду копії оскаржуваної постанови вбачається, що 22 вересня 2020 року у місті Києві по вулиці Василя Липківського, 16-г, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Vectra-C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по тротуару, чим порушив пункт

11.13 ПДР України.

Згідно із пунктами 3, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини першої статті 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно із пунктом 11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

Згідно із пунктом 26.1 ПДР України пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Відповідно до пункту 26.3 ПДР України у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід», якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Згідно із пунктом 15.10 «в» ПДР України стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Положеннями частини першої статті 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення відповідачем надано до суду диск із відеозаписом події. На відеозаписі зафіксовано розміщення на тротуарі транспортного засобу марки «Opel Vectra-C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із ввімкнутим аварійним сигналом та процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач у позові вказує, що з метою відвантаження великогабаритного товару він у межах вимог пункту 15.10 «в» ПДР України здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі. Так, здійсненню стоянки легкового автомобіля у межах вимог пункту 15.10 «в» ПДР України, а саме на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри, передує рух, пов`язаний із заїздом на таке місце, а після її закінчення - рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки.

Так, здійсненню стоянки легкового автомобіля позивача на тротуарі, передував рух, пов`язаний із заїздом на таке місце, а після її закінчення - рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки. За таких обставин, рух автомобіля тротуаром, пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки, не може містити склад порушення пункту 11.13 ПДР України.

У спірних правовідносинах, порушення правил стоянки автомобіля не може бути кваліфіковано за пунктом 11.13 ПДР України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Враховуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. З огляду на викладене заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем на виконання ухвали суду від 10 листопада 2020 року сплачено судовий збір у розмірі - 420 грн. 40 коп.

З урахуванням зазначених процесуальних норм, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у місті Києві.

Керуючись статтями 242, 244, 245, 246, 271, 286 КАС України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22 вересня 2020 року серії ЕАМ № 3177540 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті

122 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 420 (чотириста двадцять) грн.

40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Василишин