Справа № 320/9826/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року справа №320/9826/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Переселенське-К" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області < М_3-я особа >про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське-К" з позовом до Головне управління Державної податкової служби у Київській області < М_Зміст позовних вимог >у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.09.2020р № ГУ ДПС у Київській області.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у серпні 2020р податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість у червні 2020 року, за результатами якої складено акт від 02.09.2020р № 397/10-36-05-10/38846528.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.09.2020р № .

Позивач вважає висновки податкового органу безпідставними, оскільки господарські відносини з ТОВ «АГРОХІМІЧНА КОМПАНІЯ ГРОСДОРФ» мали реальний характер. Ці факти підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у податковому обліку і податковій звітності, отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, а тому просить його скасувати.

Представник відповідача надав суду письмовий відзив на позов, в якому заперечує проти його задоволення з тих підстав, що аналіз фінансово-господарської діяльності позивача та його контрагента відповідно до наявної інформації вказує на здійснення нереальних (безтоварних) операцій у зв`язку з відсутністю необхідних умов для здійснення такої діяльності у контрагента.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.11.2020р відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник позивача надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.

На підставі ст.ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що Приватне сільськогосподарське підприємство "ПЕРЕСЕЛЕНСЬКЕ-К" зареєстровано як юридична особа 19.02.2017, як платник податків - у Кагарлицькому відділенні Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Види діяльності за КВЕД 2010:

01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід;

01.46 Розведення свиней;

01.50 Змішане сільське господарство (основний);

46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування.

На підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 13.08.2020р № 964 податковим органом на підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за червень 2020р у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.07.2020р № від`ємного значення з податку на додану вартість.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.1, 198.3 ст.198 ПК України, у результаті чого підприємством завищено суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) станом на 30.06.2020р на суму 228368, 00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 02.09.2020р № 397/10-36-05-10/38846528.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.09.2020р № .

Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «АГРОХІМІЧНА КОМПАНІЯ ГРОСДОРФ» укладено договір купівлі-продажу від 11.02.2020р № ДГ-0000629, предметом якого є поставка мінеральних добрив.

Кількість, ціна, строки та умови поставки кожної партії товару визначено в додатках до договору, які є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п. 4.1. договору покупець (позивач) здійснює оплату вартості товару шляхом прямого банківського переказу грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця, на підставі виставлених рахунків продавця, в строки та на умовах згідно з додатками до цього договору.

Додатки до договору (специфікації) містять положення про здійснення передоплати позивачем в розмірі 100% від загальної вартості товару протягом одного банківського дня з моменту укладення специфікацій.

Судом встановлено, що на час вчинення правочинів та складання податкових накладних зазначений контрагент позивача був зареєстрований платником податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку.

Реальне здійснення спірних господарських операцій, обумовлених вказаним правочином, та фактичне отримання придбаної позивачем продукції у ТОВ «АГРОХІМІЧНА КОМПАНІЯ ГРОСДОРФ» підтверджується відповідними документами.

Так, факт поставки товару підтверджується наступними документами:

- специфікація № 1 від 11.02.2020 на об`єм мінеральних добрив КАС 120 т на загальну суму 694 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 115 700,00 грн.;

- специфікація № 2 від 24.02.2020 на об`єм мінеральних добрив КАС 48 т на загальну суму 287 280,00 грн., в т.ч. ПДВ 47 880,00 грн.;

- специфікація № 3 від 16.03.2020 на об`єм мінеральних добрив КАС 48 т на загальну суму 287 280,00 грн., в т.ч. ПДВ 47 880,00 грн.;

- специфікація № 4 від 31.03.2020 на об`єм мінеральних добрив КАС 96 т на загальну суму 574 560,00 грн., в т.ч. ПДВ 95 760,00 грн.;

- специфікація № 5 від 25.06.2020 на об`єм мінеральних добрив КАС 104 т на загальну суму 497 120,00, в т.ч. ПДВ 82 853,33 грн.

- наступні рахунки-фактури:

- № СФ-0000356 від 11.02.2020 на загальну суму 694 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 115 700,00 грн.;

- № СФ-0000518 від 24.02.2020 на загальну суму 287 280,00 грн., в т.ч. ПДВ 47880,00 грн.;

- № СФ-0000749 від 16.03.2020 на загальну суму 287 280,00 грн., в т.ч. ПДВ 47880,00 грн.;

- № СФ-0000920 від 31.03.2020 на загальну суму 574 560,00 грн., в т.ч. ПДВ 95760,00 грн.;

- № СФ-0001665 від 25.06.2020 на загальну суму 497 120,00 грн., в т.ч. ПДВ 82 853,33 грн.;

Факт оплати товару підтверджено наступними платіжними дорученнями:

- №6234 від 12.02.2020;

- № 6286 від 25.02.2020;

- № 6354 від 16.03.2020;

- № 6451 від 31.03.2020;

- № 6875 від 25.06.2020.

Факт поставки товару підтверджено такими документами:

- видатковою накладною № РН-0000668 від 13.02.2020 та товарно-транспортною накладною № 13022140 від 13.02.2020;

- видатковою накладною № РН-0000669 від 14.02.2020 та товарно-транспортними накладними № 13022141 від 14.02.2020. № 14021618 від 14.02.2020;

- видатковою накладною № РН-0000670 від 15.02.2020 та товарно-транспортною накладною № 15021505 від 15.02.2020;

- видатковою накладною № РН-0000852 від 18.02.2020 та товарно-транспортною накладною № 18021148 від 18.02.2020;

- видатковою накладною № РН-0001072 від 28.02.2020 та товарно-транспортною накладною №28021756 від 28.02.2020;

- видатковою накладною № РН-0001085 від 29.02.2020 та товарно-транспортною накладною № 29021353 від 29.02.2020;

- видатковою накладною № РН-0001753 від 22.03.2020 та товарно-транспортними накладними № 22031151 від 22.03.2020. № 22030938 від 22.03.2020;

- видатковою накладною № РН-0002225 від 10.04.2020 та товарно-транспортною накладною № 10042053 від 10.04.2020;

- видатковою накладною № РН-0002226 від 19.04.2020 та товарно-транспортною накладною № 19041653 від 19.04.2020;

- видатковою накладною № РН-0002227 від 20.04.2020 та товарно-транспортною накладною №20041015 від 20.04.2020;

- видатковою накладною № РН-0002489 від 22.04.2020 та товарно-транспортною накладною №220 420 41 від 22.04.2020;

- видатковою накладною № РН-0003194 від 27.06.2020 та товарно-транспртними накладними № 27060855 від 27.06.2020, № 27060856 від 27.06.2020;

- видатковою накладною № РН-0003195 від 28.06.2020 та товарно-транспортними накладними № 28061720 від 28.06.2020, № 28061719 від 28.06.2020.

Якість товару підтверджена протоколами випробувань № 56К від 03.02.2020 та паспортом відповідності № 12 від 03.02.2020; протоколом випробувань № 242К від 18.05.2020 та паспортом відповідності № 58 від 18.05.2020.

Оприбуткування позивачем отриманих товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «АГРОХІМІЧНА КОМПАНІЯ ГРОСДОРФ» підтверджено оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 208 «Матеріали сільськогосподарського призначення» за 1 півріччя 2020 року.

Також господарські операції на підставі зазначених первинних документів відображені у бухгалтерському обліку та податкових деклараціях з податку на додану вартість, що підтверджено копією оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 01.01.2020 - 01.07.2020, копією картки рахунку 631 за 01.01.2020-01.07.2020.

Копії вищевказаних первинних документів були надані також для дослідження контролюючому органу під час проведення перевірки.

Використання продукції у своїй господарській діяльності підтверджено актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин від 30.06.2020 № ПРК00000181, № ПРК00000182, № ПРК00000186, № ПРК00000189, № ПРК00000190.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 4.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - це сума будь яких витрат платника податків у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податків, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку інші особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду, згідно вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 ст.198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України; в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, є первинний документ, який складається під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно п. 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.5 цього ж Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В той же час на порушення вимог положення в акті перевірки викладені висновки про порушення законодавства без врахування всіх первинних документів наданих до перевірки, а порушення висвітлені нечітко. Крім того, акт не містить систематизованого викладу виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства саме об`єктом перевірки - ПСП "ПЕРЕСЕЛЕНСЬКЕ-К".

При цьому контролюючим органом не надано належної оцінки первинним документам (договір купівлі-продажу, платіжні доручення, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні), що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, які оформлені відповідно до вимог чинного законодавства та були надані в ході перевірки. Натомість відповідачем констатовано, що вказані документи не доводять реальності операції. Такі твердження відповідача є безпідставними, не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. У зв`язку з наведеним такі твердження не доводять нереальність господарських операцій платника податків.

При цьому положеннями ПК України встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту.

Тому суд не погоджується з висновками контролюючого органу, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, та, дослідивши надані позивачем докази, їх зв`язок з господарською діяльністю підприємства, дійшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо реальності здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «АГРОХІМІЧНА КОМПАНІЯ ГРОСДОРФ».

Суд погоджується з аргументами позивача про те, що застосування одних лише інформаційних баз даних податкового органу не може бути використане в якості належного доказу порушень вимог податкового законодавства платником податків. Така податкова інформація щодо контрагентів платника податків може свідчити лише про ймовірні порушення ними норм Податкового кодексу України, цивільного та/чи господарського законодавства, однак спростовувати реальність господарських операцій відповідно платника податків не може.

Вирішуючи спір, суд враховує, що будь-яке перевищення повноважень державним органом в аспекті оцінювання наданих документів є несумісними з його обов`язком відповідати принципам нейтральності та безсторонності.

Також суд враховує судову практику вирішення податкових спорів та зазначає, що надання контролюючому органу належним чином оформлених первинних документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких встановлена судом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (п.110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції") суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Суд дійшов висновку, що надані позивачем документи в сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності товариства, та враховуючи висновки податкового органу, які обґрунтовано лише відсутністю у контрагента необхідних умов для ведення господарської діяльності, принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що презумується податковим законодавством, зокрема, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно.

У даному випадку суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не доведена правомірність оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про не відповідність спірного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, відтак таке рішення підлягає скасуванню, адміністративний позов - задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у розмірі 2102, 00 грн. (платіжне доручення від 27.10.2020р № 7319).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у розмірі 2102, 00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 24.09.2020р № .

Стягнути на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "ПЕРЕСЕЛЕНСЬКЕ-К" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області () судові витрати у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.