Справа № 260/2299/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/2299/20 пров. № А/857/12191/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фрутс» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року, ухвалене головуючим суддею Дору Ю. Ю. у м. Ужгород, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фрутс» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2020 ГУ ДПС у Закарпатській області звернулося в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс", в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" податковий борг у розмірі 3579315,55 грн, в тому числі, пеня у розмірі 13416,95 грн по платежу 30 14010100 «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на 29.05.2020 за відповідачем рахується податковий борг по платежу 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 3579315,55 грн, в тому числі, пеня у розмірі 13416,95 грн, який є узгодженим та загальна сума заборгованості у добровільному порядку позивачем не сплачена, а відтак підлягає стягненню у судовому порядку.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Фрутс» подало апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не дано належної оцінки усім обставинам справи, не враховано, що податкова вимога форми «Ю» від 10.01.2019 №675-52 стосується боргу у розмірі 557896,18 гривень, а позовна вимога, яку задовольнив суд, стосується податкової заборгованості у розмірі 3 579 315,55 гривень. Більше того, з рішення суду вбачається, що такий борг виник до 2019 року, а отже в податковій вимозі від 10.01.2019 №675-52, повинно бути відображено весь податковий борг, що виник раніше. Також зазначено, що в оскаржуваному рішенні не враховано, що дата видачі податкової вимоги 10 січня 2019 року, а приєднане до нього повідомлення про вручення датоване 07 березня 2019 року. Відтак, зазначає, що згідно з вимогами п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів для погашення податкового боргу за рішенням суду можливе лише після 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) податкової вимоги платнику податку про стягнення боргу у відповідному розмірі.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Фрутс» () зареєстроване як юридична особа з 22.07.2004 року №0000003 та перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Закарпатській області (а.с. 8-10).

Працівниками контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку відповідача з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.10.2016 по 30.09.2018. За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки №1226/07-16-14-01/32076237 від 10.12.2018 та винесено податкові повідомлення-рішення: № від 22.12.2018, яким нараховано суму грошового зобов`язання у розмірі 509535,11 грн. (395822,00 грн. - за податковим зобов`язанням, 98956,00 грн. - за штрафними санкціями, 14757,11 - пеня). Вказана сума відповідачем сплачена частково в розмірі 1347,15 грн., несплаченою залишається сума в розмірі 508187,96 грн. та № від 22.12.2018, яким нараховано штрафну санкцію у розмірі 49718,50 грн. Вказана сума залишається відповідачем несплаченою в повному обсязі.

Враховуючи те, що зазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувались відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку і залишаються ним не сплаченими в повному обсязі, відтак, є узгодженими та набули статусу податкового боргу.

Також проведена камеральна перевірка відповідача з питань терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки №79/28-10-48-06/32076238 від 10.12.2018 та винесено податкове повідомлення-рішення від 31.05.2017 року № яким нараховано штрафну санкцію у розмірі 1396141,21 грн. (а.с.19)

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось відповідачем в судовому порядку. Проте, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі № 807/993/17 у задоволенні позову ТОВ Голден Фрутс про скасування ППР № від 31.05.2017 відмовлено (а.с.а.с.22-24). Рішення набрало законної сили 01.04.2019.

Таким чином, податковий борг у розмірі 1396141,21 грн. також є узгодженим та несплаченим у повному обсязі.

Крім цього, працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку відповідача з питань термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.03.2017 по 20.02.2019. За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки №223/12-01/712/32076238 від 20.02.2019 та винесено податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 №, яким нараховано штрафну санкцію у розмірі 1 625 267,88 грн. (а.с.а.с.25-29).

Вищевказане податкове повідомлення-рішення не оскаржувалось відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку і залишається ним не сплаченим в повному обсязі, відтак, є узгодженим.

Згідно наявних у матеріалах справи розрахунку податкового боргу та облікової картки, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку по платежу 30 14010100 "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 3 579 315,55 грн (а.с. 7, 11-14).

Враховуючи зазначені обставини контролюючий орган звернувся з даним позовом до суду з метою стягнення податкового боргу платника податку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними доказами не довів факту добровільного погашення узгодженої суми заборгованості у загальному розмірі 3 579 315,55 грн, а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.57.3 ст.57 Податкового Кодексу України (далі ПК України) у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до приписів пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, у разі, коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Отже, враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про те, що у податковій вимозі від 10.01.2019 №675-52, повинно бути відображено весь податковий борг, що виник раніше, оскільки як уже зазначалось та підтверджено матеріалами справи, податковий борг у розмірі 3579315,55 грн став узгодженим та набув статусу податкового боргу після формування та надіслання зазначеної податкової вимоги, а обов`язок надіслання нової податкової вимоги на збільшену суму податкового боргу у відповідності до законодавчих норм у контролюючого органу відсутній.

Згідно з пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Джерела погашення податкового боргу платника податку визначені нормами ст. 87 ПК України. Крім того, у силу приписів п. 87.9 ст. 87 цього Кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Підпунктом 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Аналіз зазначеного вказує на те, що зверненню контролюючого органу до суду щодо стягнення сум податкового боргу передують певні досудові процедури, які направлені на спонукання платника податків самостійно сплатити податковий борг. До таких процедур, поміж іншим, віднесено направлення такому платнику податків податкової вимоги, з дня надіслання якої починає свій перебіг шістдесятиденний термін та зі спливом цього строку у контролюючого органу з`являється право на звернення до суду за стягненням сум податкового боргу.

Так, у матеріалах справи відсутні докази добровільної сплати відповідачем узгодженої суми заборгованості.

При цьому податкова вимога форми «Ю» від 10.01.2019 №675-52, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, вручена відповідачу 07.03.2019 (а.с. 32). Позов про стягнення з рахунків відповідача коштів за податковим боргом подано 23.06.2020, тобто, після спливу 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) ТзОВ «Голден Фрутс» податкової вимоги.

Відповідно до абз.1 п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України).

Враховуючи встановлену відсутність підтвердження відповідачем погашення узгодженої суми заборгованості у загальному розмірі 3579315,55 грн, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Крім того, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фрутс» залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року у справі №260/2299/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 12.01.2021