Справа № 640/31836/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 січня 2021 року м. Київ № 640/31836/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., ознайомившись з позовною заявою за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенерифо», Підприємства об`єднання громадян «Заграва» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенерифо», Підприємства об`єднання громадян «Заграва» з позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, в якому просять суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 08.09.2020 № UA100340/2020/710005/2, прийнятий Київською митницею ДМС України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, ТЗ комерційного призначення від 08.09.2020 № UA100340/2020/00077, прийняту Київською митницею ДМС України.

Пунктом третім частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Як слідує зі змісту позовної заяви, представник позивачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенерифо» та Підприємства об`єднання громадян «Заграва» просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 08.09.2020 № UA100340/2020/710005/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, ТЗ комерційного призначення від 08.09.2020 № UA100340/2020/00077. Отже декларантом у вказаних правовідносинах виступає ТОВ "Тенерифо".

В той же час, представником позивачів не наведено жодного обґрунтування порушення прав, свобод, інтересів Підприємства об`єднання громадян «Заграва» внаслідок винесення оскаржуваних рішень, а також не вказано які саме права та обов`язки для Підприємства об`єднання громадян «Заграва» породжують правові акти індивідуальної дії у формі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.09.2020 № UA100340/2020/00077 та рішення про коригування митної вартості товарів від 08.09.2020 № UA100340/2020/710005/2.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень.

Предмет позову становлять вимоги майнового (скасування рішення) та немайнового характеру (скасування картки відмови).

Суд зазначає, що сума судового збору, яка підлягає сплаті за звернення з вимогою про скасування картки відмови становить.2102,00 грн.

Щодо розміру судового збору, який підлягає сплати за звернення позивача до суду з вимогою майнового характеру про визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, суд звертає увагу, що під час імпорту товару особа сплачує митні платежі, базою для нарахування яких є митна вартість товару.

Враховуючи, що прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про коригування митної вартості призводить до збільшення обов`язкових платежів до бюджету, судовий збір слід обчислювати, виходячи з різниці митних платежів, що підлягали сплаті згідної митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої контролюючим органом у відповідному рішенні.

Такі висновки суду узгоджуються зі змістом частини сьомої статті 55 Митного кодексу України, якою встановлено порядок випуску товарів у вільний обіг у випадку прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.

Зокрема, положеннями вказаної статті передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Отже, наведене свідчить, що під час коригування контролюючим органом митної вартості товарів саме покладення на особу обов`язку сплати додаткових митних платежів становить втручання у майнові права такої особи, тому розмір таких додаткових митних платежів, а не безпосередньо різниця між заявленою та скоригованою митною вартістю, і є базою для розрахунку розміру судового збору.

Суд вказує, що в матеріалах позовної заяви відсутня копія митної декларації, яка була подана позивачем до митного оформлення, за результатами розгляду якої відповідачем і було прийнято спірне рішення.

Враховуючи вказане, суд позбавлений можливості здійснити розрахунок судового збору, який має бути сплачений позивачем за вимогу майнового характеру.

При цьому, доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не приєднав.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Натомість, всупереч вимогам статей 160-161, жодних документів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивачем не додано до позовної заяви. Відсутність вказаних документів унеможливлює здійснення підготовки справи до судового розгляду.

Крім цього, суд звертає увагу, що частиною 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Згідно з пунктом 19 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

При цьому, оригіналу або копії оскаржуваних рішень позивач до позовної заяви не приєднав.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- оригіналу документу про сплату судового збору;

- оригіналу або належним чином засвідченої копії оскаржуваних рішень або клопотання про їх витребування судом;

- належним чином засвідчених копій документів: податкові накладні із квитанціями про їх зупинення, повідомлення, подані до комісії на підтвердження реальності господарських операцій та додані до них документи, копії первинних документів, які свідчать про реальність господарських операцій, рішення комісії про включення позивача до переліку ризикових платників податку.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенерифо», Підприємства об`єднання громадян «Заграва» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,- залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу про залишення позовної заяви без руху можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.П. Балась