Справа № 520/6815/2020
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11 січня 2021 р. Справа № 520/6815/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 29.07.20 року по справі № 520/6815/2020
до Головного управління ДПС у Харківській області , Слобожанського управління Головного управління ДПС у Харківській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі № 520/6815/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанського управління Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Харківській про визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення- задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС у Харківській області було подано апеляційну скаргу, в якій останнє просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі № 520/6815/2020 в повному обсязі, та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі № 520/6815/2020 залишено без змін.

28.12.2020 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Федоренка Дмитра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 520/6815/2020, в якій він просить вирішити питання щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів 5400,00 ( п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, доводи заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 5 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закон № 5076), до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, схвалених Національною асоціацією адвокатів України 09.06.2017 року (надалі - Правила адвокатської етики), формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону № 5076-VI, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Матеріалами справи підтверджено, що 16 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Юлії Крат» було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 1612/19. Відповідно до цього договору КЛІЄНТ доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Як встановлено судовим розглядом, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було надано акт здачі-приймання наданої правничої допомоги № 2 від 22.12.2020 року до договору про надання правничої допомоги від 16.12.2019 року № 1612/19.

З розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу від 22.12.2020 року вбачається, що позивачу було надано такі послуги правничої допомоги у загальному розмірі на суму 5400,00 грн.:

- складання та подання клопотання на ознайомлення з матеріалами справи і безпосереднє ознайомлення з матеріалами справи - 600, 00 грн.,

- формування правової позиції по справі, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу - 1800,00 грн.,

- участь у судових засіданнях по справі № 520/6815/2020 - 3000,00 грн.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що формулювання наданої послуги «участь адвоката у судовому засіданні» свідчить про те, що у цю послугу включені витрати на прибуття до суду. Водночас, апеляційний суд зазначає, що витрати на прибуття до суду є іншим видом судових витрат і не входять до складу витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що участь адвоката у трьох судових засідання як зазначено в акті здачі-приймання не підтверджено матеріалами справи, оскільки судове засідання суду апеляційної інстанції призначене на 14.12.2020 року було відкладено, а розгляд справи 21.12.2020 року по суті відбувся за приписами ч. 2 ст. 313 КАС України та ч. 4 ст. 229 КАС України, тобто без участі сторін.

Враховуючи викладене, проаналізувавши розрахунок та надані докази на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової допомоги, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, витрачений адвокатом, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 2400,00 (дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 року питання про судові витрати вирішено не було, то колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача Федоренка Дмитра Миколайовича про прийняття додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок буджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46 КОД ) 2400 (дві тисячі чотириста) грн 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Калиновський В.А.
Судді Макаренко Я.М. Кононенко З.О.