Справа № 160/11918/20
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМТЕХСЕРВІС-М» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
Позивач звернувся до адміністративного суду, в якій в уточненій позовній заяві просив: скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №ДН2770/1860/нп/сптд-фс/563 від 07.11.2019 року.
На даний час у зв`язку із кризою фінансово-господарська діяльність ТОВ «АГРОПРОМТЕХСЕРВІС-М» фактично не здійснюється, рух грошових коштів на рахунках товариства відсутній. ОСОБА_1 виконує обов`язки керівника як учасник товариства на безоплатній основі в порядку, передбаченому ст.65 ГК України. В серпні 2020 року позивачу стало випадково відомо про арешт коштів товариства. Після з`ясування обставин накладання арешту, направлення запиту до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, 15.09.2020 року позивачем було отримано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 2770/1860/нп/сптд-фс/563 від 07.11.2019 року, якою на товариство накладено штраф у розмірі 417 300 грн. Відповідно до вказаної постанови, вона набрала законної сили 07.11.2019 року. Постанова про накладення штрафу, винесена уповноваженими посадовими особами відповідача №ДН2770/1860/нп/сптд-фс/563 від 07.11.2019 року є протиправною та має бути скасована судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 року дана позовна заява була залишена без руху через невідповідність п.2 ч.5 ст.160 КАС України.
Ухвалою суду від 16.10.2020 року поновлено строк звернення до адміністративного суду та відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, після усунення позивачем 15.10.2020 року недоліків своєї позовної заяви.
За результатами розгляду справи уповноваженою посадовою особою на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16.10.2020 р. №ДН2770/1860/НП було складено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 07.11.2019 р. № ДН2770/1860/НП/СПТД-ФС/563. Постанова від 07.11.2019 р. №ДН2770/1860/НП/СПТД-ФС/563 була направлена 08.11.2019 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу позивача, зазначену в ЄДР, але була повернута відділенням поштового зв`язку на адресу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в зв`язку зі спливом строку зберігання. Відповідач вважає, що спірна постанова про накладення штрафу уповноваженими особами від 07.11.2019 р. є законною та обґрунтованою, складеною на підставі та відповідно до норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування, що є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви позивача.
До суду 12.11.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що висновки відповідача про створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування є безпідставними, оскільки позивач має у власності нерухоме майно, яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 та всі працівники ТОВ «АГРОПРОМТЕХСЕРВІС-М» на момент проведення інспекційного відвідування знаходилися за місцезнаходженням майна товариства у зв`язку з виконанням ними їх функціональних обов`язків. Отже 02.10.2019 р. працівники позивача не перебували за зареєстрованим місцезнаходженням товариства з об`єктивних причин та не створювали будь-яких перешкод у проведенні інспекційного відвідування посадовим особам відповідача. При цьому з наданого відзиву на позовну заяву та доданих до неї доказів вбидно, що представник відповідача отримав від ФОП ОСОБА_2 лист про те, що він не володіє інформацією стосовно позивача. Проте, такий лист не є доказом відсутності позивача за місцезнаходження та доказом створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування, оскільки інспектори праці не мають права отримувати будь-яких пояснень, листів, тощо від осіб, які не є об`єктами інспекційного відвідування.
Крім того, інспектор праці не має права на отримання інформації та матеріалів від третіх осіб (які не є органами державної влади та об`єктами відвідування), відповідно така інформація не може братися до уваги судом. Дзвінок на 102 також жодним чином не свідчить про перешкоджання в проведенні перевірки. До акту додано фото частини фасаду будинку, з яких неможливо встановити номери приміщень, фото яких здійснено. Проте з наданих фотоматеріалів не вбачається, що це фото місцезнаходження позивача, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Жодних дій, які передбачені законодавством, у разі «відсутності об`єкта відвідування за місцезнаходженням» відповідачем здійснено не було, вимоги про надання документів не направлено, проведення інспекційного відвідування не зупинялося. Таким чином, відповідачем безпідставно прийнято оскаржувану постанову та є протиправний висновок про недопущення позивачем до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, відповідальність за які передбачено абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України. Враховуючи викладене, позивач просив суд позов задовольнити, з викладених у ньому підстав.
Відповідач своїм правом на подачу заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву до теперішнього часу на адресу суду не скористався.
В силу ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив на позовну заяву, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом також встановлено, що інспектором праці було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16.10.2020 р. № ДН2770/1860/НП.
За результатами розгляду справи уповноваженою посадовою особою на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16.10.2020 р. №ДН2770/1860/НП було складено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 07.11.2019 р. №ДН2770/1860/НП/СПТД-ФС/563.
Розмір штрафу за даною постановою про накладення штрафу від 07.11.2019 р. №ДН2770/1860/НП/СПТД-ФС/563 визначено відповідно до абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України, в якому встановлено, що юридичні та фізичні особи -підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в тому числі, в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, а саме: 100 * 4173,00 грн. = 417 300,00 грн., де: 100 - коефіцієнт (стократний розмір); 4173,00 грн. - мінімальна заробітна плата з 1 січня 2019 року (у місячному розмірі) відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII, яка була встановлена на момент виявлення порушення у позивача.
Правомірність та обґрунтованість постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відповідача №ДН2770/1860/нп/сптд-фс/563 від 07.11.2019 року є предметом позову, який передано на розгляд суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Згідно з пунктами 1, 4, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема, Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Наказом Держпраці від 03.08.2018 р. № 84 затверджено Положення про Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області (нова редакція), згідно з пунктом 1 якого Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до п.3 Положення про Управління Держпраці, основним завданням Управління Держпраці є, зокрема, реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Підпунктами 5, 8 пункту 4 Положення про Управління Держпраці передбачено, що Управління Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.
Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення про Управління Держпраці, Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.
Тобто, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Дніпропетровської області.
30.08.2019 року набув чинності Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 (далі - Порядок № 823), положення якого узгоджуються з нормами Закону України № 877-V.
Відповідно до п.1 Порядку № 823 Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-1V, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-ГУ, та Законом України "Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Згідно з п.2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці (п.3 Порядку № 823).
Відповідно до абз.11 пп.6 п.5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року.
Згідно з п.19 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.
В силу п.20 Порядку № 823 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Відповідно до п.26 Порядку № 823 у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженою ним особою від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.
Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення.
Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.
Зазначений вище аналіз норм вказує на те, що акт про неможливість інспекційного відвідування може лише служити підставами для вжиття заходів до суб`єкта господарювання з усунення встановлених перешкод (відсутність його за місцезнаходженням) і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16.10.2019 р. № ДН2770/1860/НП був направлений на адресу позивача рекомендованим листом від 16.10.2019 р. №4917/4.1-11 з описом вкладення та повідомленням про вручення, однак на адресу Головного управління підписаний примірник акту від 16.10.2019 №ДН2770/1860/НП повернуто не було.
Так, позивач в позовній заяві зазначив, що на час проведення інспекційного відвідування відповідачем, на ТОВ «АГРОПРОМТЕХСЕРВІС-М» працювали відповідно до штатного розпису 4 особи: ОСОБА_1 - директор (за сумісництвом); ОСОБА_4 - диспетчер; ОСОБА_5 - сторож; ОСОБА_6 - сторож. Директор ОСОБА_1 працювала за сумісництвом 4 години на день. Диспетчери та сторожі фактично працювали повний робочий день, проте виконання ними трудових обов`язків здійснювалося за адресою: АДРЕСА_3 - за місцем знаходження нерухомого майна, яке належить позивачу на праві власності. Всі ці особи мають місце проживання: Дніпропетровська область, Межівський район, смт.Межова. Факти перебування всіх працівників позивача на час інспекційного відвідування за межами зареєстрованого місцезнаходження товариства підтверджується відповідними доказами: штатним розписом, наказами позивача, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 138982920 від 25.09.2018 року. Отже 02.10.2019 р. працівники позивача не перебували за зареєстрованим місцезнаходженням позивача з об`єктивних причин та не створювали будь-яких перешкод у проведенні інспекційного відвідування відповідачу.
При цьому з наданого відзиву на позовну заяву та доданих до неї доказів вбачається, що представник відповідача отримав від ФОП ОСОБА_2 лист про те, що він не володіє інформацією стосовно позивача. Але суд вважає, що такий лист не є доказом відсутності позивача за місцезнаходження та доказом створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування.
Дзвінок на 102 також жодним чином не свідчить про перешкоджання в проведенні перевірки.
Як видно з доданого до відзиву наказу №659-і від 30.09.2019 року інспекційне відвідування та здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю мало проводитися в період з 02.10.2019 р. по 16.10.2019 р. Проте з наданого до відзиву Додатку №1 до Акту інспекційного відвідування від 16.10.2019 р. №ДН2770/1860/НП вбачається, що виход інспектора було здійснено 02.10.2019 р. о 10 год.50 хв. та встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 знаходиться багатоповерховий житловий будинок.
До акту додано фото частини фасаду будинку, з яких неможливо встановити номери приміщень, фото яких здійснено.
Проте з наданих фотоматеріалів не видно, що це фото місцезнаходження позивача, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, відповідно до пункту 16 Порядку №823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням (п.17 Порядку №823).
У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється (п.18 Порядку №823).
Проте жодних дій, які передбачені законодавством, у разі «відсутності об`єкта відвідування за місцезнаходженням» відповідачем здійснено не було, вимоги про надання документів не направлено, проведення інспекційного відвідування не зупинялося. Доказів зворотного відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Водночас, загальні правила застосування відповідальності до суб`єкта господарювання встановлені частиною 1 цієї статті, згідно якої посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством у випадку, якщо вони винні у порушенні законодавства про працю.
Абз.2 п.2 Порядку №509 передбачено застосування штрафу лише на підставі акту про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, тобто за наслідками проведеної перевірки, а застосування штрафу на підставі акту про неможливість інспекційного відвідування не передбачено Порядком №509.
Відповідно до п.3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Надані відповідачем докази відправлення (фіскальні чеки, опис) свідчать про відправлення документів, однак, підтвердження того, що позивач дійсно їх отримав у відповідача були відсутні, відповідно відповідачу було відомо, що позивач не був проінформований про проведення інспекційного відвідування та наявність акту, та відповідно не мав змоги надати свої пояснення, документи, тощо, а у разі непогодження оскаржити акт про неможливість проведення інспекційного відвідування. Доказів зворотного відповідачем суду також не надано, а матеріали справи не містять.
Пунктом 14 Порядку №823 передбачено права об`єктів відвідування під час проведення інспекційного відвідування, проте, враховуючи, що позивач не був повідомлений про проведення інспекційного відвідування і йому про це не було відомо, позивач був позбавлений можливості реалізувати надані йому законом права, в тому числі подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта або припису; перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото-та відеотехніки.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відповідача №ДН2770/1860/нп/сптд-фс/563 від 07.11.2019 року прийнята не на підставі та не у спосіб передбачений чинним законодавством, а отже підлягає скасуванню.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в розмірі 6 259,50 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд -
Позовну заяву - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2770/1860/нп/сптд-фс/563 від 07.11.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма