Справа № 336/77/21
Суддя: Боєв Є. С.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 336/77/21
УХВАЛА

Іменем України

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Євстаф`єва Віталія Валерійовича (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96) про визнання протиправними дій та скасування постанов у справі про адміністративного правопорушення від 16.11.2020 року серії ЕАМ №3437280,

В С Т А Н О В И В:

06.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до про визнання протиправними дій та скасування постанов у справі про адміністративного правопорушення від 16.11.2020 року серії ЕАМ №3437280, якою ОСОБА_1 було притягунто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні Мельник проти України від 28.03.2006, заява № 23436/03, із посиланням на рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія А, N 18, с. 18, параграф 36.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися вимог процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Кодексом адміністративного судочинства України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які в цьому кодексі встановлені.

Дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, суддя вбачає, що позовна заява подана з порушенням вимог КАС України.

Згідно з ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України, встановлено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з положень статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Чинним законодавством України, а саме ст.ст. 213, 222 КУпАП, уповноваженим працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 122 КУпАП, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені цим кодексом Кодексу.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року № 724/716/16-а.

Суддя відмічає, що в даних спірних правовідносинах ані Департамент патрульної поліції України, ані структурний підрозділ Управління патрульної поліції в Запорізькій області до участі у справі в якості належного відповідача позивачем залучені не були.

В даному випадку інспектор поліції або структурний підрозділ Національної поліції, в якому проходить службу такий інспектор поліції, і який не є юридичною особою, не може виступати відповідачем у справі за адміністративним позовом, і належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Відповідно до положень статей 3,5 Закону №3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Кошти за оплату судового збору повинні бути перераховані за реквізитами: отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: РНОКПП платника; слова "судовий збір", Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» позивач повинен оплатити судовий збір за подання усіх позовних вимог, як немайнового характеру кожної вимоги, так і майнового.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до правової позиції у постанові по справі № 543/775/17 від 18.03.2020 Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. В контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі на 01.01.2021 - 2270,00 грн., за подання даного позову підлягало сплаті 908,00 грн. судового збору.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що позивачем не долучено до позову оригіналу квитанції про сплату судового збору на суму 908,00 грн., що відповідає поданню до суду фізичною особою ОСОБА_1 позовної вимоги немайнового характеру.

Крім того, як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивачем оскаржується постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності від 16.11.2020. Позовна заява датована 24.11.2020 та отримана судом 28.12.2020 р., тобто після спливу визначеного у ст. 289 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас позивачем, усупереч вимогам ч. 6 ст. 161 КАС України, не додано до адміністративного позову доказів поважності причин пропуску такого строку та не заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, як того вимагає ч. 1 ст. 123 КАС.

Крім того, відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме:

- надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.;

- вказати належного відповідача;

- заявити клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та надати докази, що підтверджують поважність причин такого пропуску;

- надати письмове підтвердження, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись ст.ст.122, 123, 161, 169 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Євстаф`єва Віталія Валерійовича про визнання протиправними дій та скасування постанов у справі про адміністративного правопорушення від 16.11.2020 року серії ЕАМ №3437280 - без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 336/77/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Боєв Є.С.