Справа № 420/2480/19
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/2480/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елмпромпроект» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року в повному обсязі задоволений адміністративний позов ТОВ «Елмпромпроект».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області 27.11.2020 року подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою від 03.12.2020 року П`ятий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними підстави пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в цій справі та залишив апеляційну скаргу без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків для зазначення інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження із наданням доказів на підтвердження існування інших підстав.

Також, апеляційна скарга була залишена без руху з наданням апелянту строку, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для надання обґрунтування вимог апеляційної скарги, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права із наданням копії таких обґрунтувань відповідно до кількості учасників справи (п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС України).

Копія ухвали апеляційного суду від 03.12.2020 року отримана представником апелянта безпосередньо в суді апеляційної інстанції 24.12.2020 року.

Станом на 13.01.2021 року недоліки апеляційної скарги, в частині дотримання вимог п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС України, апелянтом не усунені.

Апеляційний суд зазначає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема процесуальний обов`язок щодо виконання вимог ухвали суду від 03.12.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху.

При цьому апеляційний суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, зокрема, доводів апеляційної скарги, а тому саме законодавець однією з вимог до змісту апеляційної скарги встановив обов`язкове зазначення в апеляційній скарзі обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права (п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС України).

Апеляційний суд зазначає, що на стадії вирішення питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд перевіряє формальну наявність, зокрема і обґрунтування вимог апеляційної скарги, у зв`язку з чим є неможливим застосування приписів ч. 2 ст. 308 КАС України. Інакше означало б те, що суд апеляційної інстанції, за власною ініціативою відшуковує обставини, якими можуть бути обґрунтовані вимоги апеляційної скарги, зокрема апелянта суб`єкта владних повноважень, що було б порушенням принципів адміністративного судочинства (рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та ін.), та фактично було б наданням переваги в цій справі апелянту, та свідчило б про упередженість апеляційного суду під час перевірки виконання апелянтом вимог ухвали апеляційного суду від 03.12.2020 року.

Проте, у встановлений апеляційним судом строк апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому у якості інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження послався на відсутність у 2019 - 2020 роках коштів для сплати судового збору за КЕКВ 2800.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху та визнаючи неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд в ухвалі від 03.12.2020 року встановив, що

Вперше апеляційна скарга була подана Головним управлінням ДФС в Одеській області 08.01.2020 року (т. 31 а.с. 158-170), але ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020 була залишена без руху, а в подальшому, ухвалою апеляційного суду від 12.02.2020 року, - повернута апелянту у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги не надання доказів сплати судового збору в сумі 28815 грн. (т. 31 а.с. 173-174, 178-180). Копія ухвали апеляційного суду від 12.02.2020 року про повернення апеляційної скаргу була отримана податковим органом 17.02.2020 року (т. 31 а.с. 188).

Повторно апеляційна скарга була подана ГУ ДПС в Одеській області 27.11.2020 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 295 КАС України.

Апеляційний суд зазначає, що обставини, пов`язані з неможливістю сплатити судовий збір, у тому числі, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вказана обставина спростовується інформацією з реєстру підтверджень оплат з ДКСУ відповідно до якого ГУ ДПС в Одеській області () в період з січня по вересень 2020 року провело більше 550 оплат судового збору за подання апеляційних скарг до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Стосовно можливості реалізації права на апеляційне оскарження саме ГУ ДПС в Одеській області, а не ГУ ДФС в Одеській області, апеляційний суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» від 18.12.2018 р. № 1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 № 846) (далі - Постанова № 1200) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (пункт 2 Постанови № 1200).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19.06.2019 р. № 537 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 р. № 846) утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби та реорганізовані деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби.

Згідно з пунктами 3, 4 цієї постанови територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Територіальні органи Державної податкової служби визначені правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються.

Відповідно з додатками 1, 2 Постанови № 537 утворюється Головне управління ДПС в Одеській області. Головне управління ДФС в Одеській області реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС в Одеській області.

Наказом ДПС України «Про початок діяльності Головного управління ДПС Одеській області» від 29.08.2019 р. № 7 розпочато виконання Головним управлінням ДПС в Одеській області функцій і повноважень Головного управління ДФС в Одеській області, яке реорганізується шляхом приєднання до ГУ ДПС.

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного рішення 27.11.2019 року ГУ ДПС в Одеській області, будучи правонаступником ГУ ДФС в Одеській області, мало адміністративну процесуальну дієздатність.

Апеляційний суд зазначає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В силу приписів ч. 2 ст. 2 ст. КАС України апеляційний суд не наділений повноваженнями самостійно відшуковувати підстави пропуску строку на апеляційне оскарження. Інакше б означало вчинення судом дій, які зобов`язаний вчинити апелянт, що було б порушенням принципів адміністративного судочинства (рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та ін.), та фактично було б наданням переваги в цій справі апелянту, та свідчило б про упередженість апеляційного суду під час перевірки виконання апелянтом вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, має бути відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційної скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року у справі № 420/2480/20.

Керуючись ст. ст. 121, 248, 295, 298, 299, 321, 325, 327-329 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС в Одеській області строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі №420/2480/19.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 420/2480/19.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.