Справа № 205/2323/20(2-а/205/90/20)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
31 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 205/2323/20(2-а/205/90/20)
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,
перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції
на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року
по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Коваленко Владислава Дмитровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції
про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
31 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до відповідача Поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Коваленко Владислава Дмитровича (далі по тексту - Поліцейський взводу 2 роти 4 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП Коваленко В.Д.), третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі по тесту - УПП в Дніпропетровській області ДПП) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП Коваленко В.Д., третя особа: УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 07 липня 2020 року третя особа УПП в Дніпропетровській області ДПП оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою суддів Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року, апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року повернута.

Втім, 27 жовтня 2020 року третя особа УПП в Дніпропетровській області ДПП повторно оскаржила рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу було подано з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, тобто, після закінчення процесуальних строків апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року.

Ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року залишена без руху, у зв`язку з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, тобто, після закінчення процесуальних строків апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року, та скаржнику УПП в Дніпропетровській області ДПП надано строк на їх виправлення протягом десяти днів включно з моменту отримання копії ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: скаржнику УПП в Дніпропетровській області ДПП пропонувалось протягом десяти днів включно з моменту отримання копії ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху надати суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження рішення із зазначенням поважних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року з наданням відповідних доказів.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, копія ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху отримана уповноваженою особою скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП 30 листопада 2020 року.

Отже, останнім днем усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно, є 10 грудня 2020 року включно.

Однак, станом на 10 грудня 2020 року включно, з урахуванням поштового перебігу, ухвала судді Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року протягом десяти днів включно з моменту її отримання скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП не виконана, зазначені недоліки протягом десяти днів включно з моменту її отримання не усунені.

Разом з тим, 15 грудня 2020 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті, заява УПП в Дніпропетровській області ДПП відправлено 10 грудня 2020 року) від представника скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява про поновлення УПП в Дніпропетровській області ДПП пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року.

В обґрунтування зазначеного клопотання про поновлення УПП в Дніпропетровській області ДПП пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року, представник скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП повторно зазначає, що з первісною апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року звернувся 07 липня 2020 року, тобто, вказане рішення суду першої інстанції було оскаржене в межах процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання. Однак, через не сплату судового збору, ухвалою суддів Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року первісна апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року повернута скаржнику. Повторно стверджує, що недотримання процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції відбулося за відсутності вини скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП, оскільки ним були вжиті всі необхідні заходи для своєчасного виконання свого процесуального обов`язку та виконані належні процесуальні дії щодо направлення апеляційної скарги. Вказує також, що 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон від 30.03.2020 № 540-IX), пунктом 9 якого внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України. Розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину, а також регламентовано, що строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Вважає дану обставину поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження. З огляду на викладені обставини, які не залежать від волевиявлення скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП, повторно просить суд апеляційної інстанції поновити УПП в Дніпропетровській області ДПП пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року.

Розглянувши повторне клопотання скаржника ДПП НП України про поновлення УПП в Дніпропетровській області ДПП пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року, а також вивчивши наведені у ньому доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення через їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступні обставини.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 29 травня 2020 року Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ухвалено рішення.

Повторно звертаємо увагу на тому, що відповідно до копії супровідного листа в матеріалах адміністративної справи (а.с.37), копія рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року отримана уповноваженою особою третьої особи УПП в Дніпропетровській області ДПП 01 липня 2020 року.

До того ж, сам скаржник УПП в Дніпропетровській області ДПП в своїй апеляційній скарзі (а.с.27 /зворотна сторона/) підтверджує факт отримання спірного судового рішення суду першої інстанції саме 01 липня 2020 року, що не спростовується матеріалами даної адміністративної справи.

З огляду на вказане, відповідно до частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, останнім днем строку подання апеляційної скарги було 13 липня 2020 року включно (день, який був першим робочим днем після 11 липня 2020 року - останнього дня для оскарження вказаного судового рішення, який припав на вихідний день).

В той же час, апеляційна скарга скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року до суду першої інстанції подана 27 жовтня 2020 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, тобто з більш як тримісячним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Більш того, відповідно до дати, поставленої скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП на апеляційній скарзі, апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року навіть виготовлена 26 жовтня 2020 року, тобто, поза межами десятиденного строку, встановленого частиною 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України на подання апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приписами статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та строки апеляційного оскарження.

Вказаною статтею визначено події, з настаннням яких починається перебіг процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вирішуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обов`язком для всіх учасників адміністративного процесу.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Верховний Суд постановою від 03 квітня 2018 року у справі №804/7050/16 (адміністративне провадження №К/9901/41446/18) висловив наступну правову позицію:

Відповідно до статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, поновлення третій особі пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право позивача.

Забезпечення сталості та єдності судової практики, відповідно до статті 36 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», покладено на Верховний Суд, що є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції України, який серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Варто уваги, що частини 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» регламентовано, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також зазначені висновки враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Дані норми кореспондуються з приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

З аналізу викладених норм вбачається, що законодавець закріпивши положення про необхідність врахування судами позицій Верховного Суду, а також прибравши можливість відступу від таких позицій, намагався мінімізувати дискрецію судів першої та апеляційної інстанцій по окремих правових колізіях та формування єдиної правової позиції для правозастосування.

Тому враховуючи викладене, суд під час ухвалення рішення застосовує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які є обов`язковими для судів першої та апеляційної інстанції.

Також суд зазначає, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано лише в межах процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом.

Слід повторно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення від 28.03.2006 року у справі «Мельник проти України», заява №23436/03).

Відповідно до Рішення Європейського Суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польші» («Kreuz v. Poland»), «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження та застосування практики Європейського Суду з прав людини» визначено, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Кодексом адміністративного судочинства України дотримання скаржником процесуального строку подачі апеляційної скарги визначено обов`язковою умовою при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження. Поновлення судом пропущеного процесуального строку можливо лише за наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій.

Відповідно до приписів частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Враховуючи те, що встановлений процесуальний строк апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року закінчився, для обґрунтування поважності пропуску процесуального строку апеляційного оскарження, скаржнику слід було надати докази регулярного та послідовного вчинення активних дій з метою подання апеляційної скарги в межах строку встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП, адже він мав право/обов`язок подати апеляційну скаргу у встановлений законом процесуальний строк, а неналежне виконання посадовими особами скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП службових обов`язків не звільняє суб`єкта владних повноважень від дотримання вимог процесуального закону.

На думку суду, внутрішня організація роботи щодо підготовки апеляційної скарги (належна або неналежна) не може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку апеляційного оскарження та, відповідно, не є доказом того, що скаржник з об`єктивних причин був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту отримання її копії, а навпаки, свідчить про неналежну організацію роботи на підприємстві, безвідповідальність працівників та відсутність вимогливості і контролю за підлеглими з боку адміністрації.

Повторно зазначаємо, що скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП не вжиті заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб, що ставить під сумнів обставини, викладені в апеляційній скарзі скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що оскаржуване скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року на момент повторної подачі апеляційної скарги набрала законної сили, у зв`язку з чим скаржник УПП в Дніпропетровській області ДПП мав навести чіткі та обґрунтовані поважні причини пропуску ними процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами).

Інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження даного судового рішення скаржником повторно не зазначено.

При цьому, повторно наголошуємо на тому, що жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом процесуальний строк, скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП суду апеляційної інстанції не надано.

Стосовно встановлених карантинних заходів на території України зазначаємо наступне.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 №731-ІХ визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Так, Закон №731-ІХ від 18.06.2020 року набув чинності 17 липня 2020 року.

Враховуючи дату набуття чинності Законом №731-ІХ, 20-денний строк сплинув 06 серпня 2020 року, включно.

Таким чином, а ні станом на 10 грудня 2020 року включно (останній день усунення недоліків апеляційної скарги), а ні станом на 31 грудня 2020 року (день постановлення даної ухвали), з урахуванням поштового перебігу, скаржником УПП в Дніпропетровській області ДПП не виконано вимоги ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від09 листопада 2020 року, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Враховуючи наявність вказаних недоліків апеляційної скарги, зокрема, що апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП подана поза межами процесуального строку, встановленого законом для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, тобто з більш як тримісячним пропуском строку на апеляційне оскарження даного судового рішення, а клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції ставилося із зазначенням підстав, визнаних судом апеляційної інстанції неповажними через неналежне виконання посадовими особами скаржника УПП в Дніпропетровській області ДПП службових обов`язків та відсутність жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом процесуальний строк, у межах встановленого судом апеляційної інстанції строку, а також станом на 31 грудня 2020 року включно (день постановлення даної ухвали), з урахуванням поштового перебігу, дана адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга УПП в Дніпропетровській області ДПП на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року у даній адміністративній справі подана до суду з порушенням вимог частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено.

Керуючись статтями 299, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені скаржником Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2020 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Коваленко Владислава Дмитровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай