Справа № 160/8033/20
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 січня 2021 року

м. Київ

справа № 160/8033/20

адміністративне провадження № К/9901/35868/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Яковенка М. М.,

суддів: Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 160/8033/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить: «Відкрити провадження у справі за цим позовом. Визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-1609-57 від 06.11.20219 року…»

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі 1261,20 грн. та апеляційну скаргу із зазначенням у ній дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів що її підтверджують, за наявності і вимог до суду апеляційної скарги з урахуванням положень статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду скаржнику роз`яснено зокрема і те, що враховуючи положення вимог статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги апеляційної скарги …Відкрити провадження у справі за цим позовом. Визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-1609-57 від 06.11.2019 р… виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду, оскільки повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок суду нижчої інстанції та недоліків судочинства, а не задля нового розгляду справи. При цьому, зазначеною ухвалою суду доведено до відома скаржника текст статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України.

09 листопада 2020 року скаржник через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, до якої додано документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі 1261,20 грн. та апеляційну скаргу із зазначенням у ній дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується. При цьому, в доданій до заяви про уточнення позовних вимог апеляційній скарзі позивач просить суд апеляційної інстанції: «Відкрити провадження у справі за цим позовом. Визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-1609-57 від 06.11.20219 року…».

З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 26 жовтня 2020 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, суд апеляційної інстанції ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

24 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій ставиться питання про скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року та ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 160/8033/20.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Перевіряючи касаційну скаргу позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року, Верховний Суд виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 13 КАС України не допускається касаційне оскарження судового рішення першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з частинами першою - другою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до матеріалів касаційної скарги та відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у даній справі не переглянута у апеляційному порядку, оскільки ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

З огляду на наведене та те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не переглядалось в апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження в частині вимог про скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року необхідно відмовити.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 0340/1435/18, від 18 грудня 2018 року у справі № 826/14578/17 та від 05 березня 2020 року у справі № 705/5316/16-а.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року, Верховний Суд зазначає таке.

Так, повертаючи апеляційну скаргу особі, яка її подала, суд виходив із того, що в доданій до заяви про уточнення позовних вимог апеляційній скарзі позивач просить суд апеляційної інстанції: «Відкрити провадження у справі за цим позовом. Визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-1609-57 від 06.11.20219 року…». Проте, надання апеляційної скарги з такими вимогами пред`явленими до суду апеляційної інстанції не свідчить про усунення скаржником недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк.

В ухвалі зазначено, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року скаржнику надавався строк для надання до суду апеляційної скарги із зазначенням у ній вимог особи, яка подає апеляційну скаргу, оскільки вимоги апеляційної скарги, а саме …Відкрити провадження у справі за цим позовом. Визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-1609-57 від 06.11.2019 р… виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок суду нижчої інстанції та недоліків судочинства, а не задля нового розгляду справи. При цьому, зазначеною ухвалою суду доведено до відома скаржника текст статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначені обставини свідчать про свідоме нехтування скаржником вимогами ухвали суду від 26 жовтня 2020 року, при цьому не усунення зазначеного недоліку апеляційної скарги унеможливлює в подальшому вирішення вимоги апеляційної скарги щодо відкриття провадження у справі за цим позовом та вирішення цього позову шляхом нового розгляду справи як того домогається позивач, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо нового розгляду справи, в тому числі прийняття доказів, які не було подано до суду першої інстанції чи вирішення вимог, які не заявлялися під час розгляду справи судом першої інстанції.

Не застосування судом встановлених законом наслідків на усунення скаржником такого недоліку апеляційної скарги як зазначення у ній вимог до суду апеляційної скарги з урахуванням положень статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи те, що скаржнику ухвалою суду роз`яснено необхідність усунення такого недоліку та шляхи його усунення свідчить про нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, що є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суд апеляційної інстанцій приймаючи оскаржуване рішення застосував положення статей 169, 298, 315 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вважаючи, що ухвала суду апеляційної інстанцій про повернення апеляційної скарги прийнята з порушенням норм процесуального права, скаржник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить її скасувати.

Проте, касаційна скарга не містить посилання на неправильне застосування зазначених вище норм процесуального законодавства. При цьому, позивач оскаржуючи ухвалу про повернення апеляційної скарги цитує виключно обставини справи та норми Податкового кодексу України (які не мають жодного відношення до застосованих норм в оскаржуваному рішенні), не зазначаючи жодним чином про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

З огляду на наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 160/8033/20 підлягає поверненню, як така, що не містить підстави касаційного оскарження зазначеної ухвали у цій справі .

Керуючись статтями 13, 328, 332, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 160/8033/20.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 160/8033/20 повернути особі, які її подала.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги в частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 160/8033/20 не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов