Справа № 500/1741/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1741/20

13 січня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання незаконними рішень та дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просив, визнати незаконними рішення начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Бідось Ганни Степанівни від 26.03.2020 та дії щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 198,10 грн. та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61813555 від 13.04.2020 (згідно примірника підготовленого для боржника) та Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61813555 від 14.04.2020 (згідно примірника наявного у відповідача) та Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61813790 від 13.04.2020; визнати незаконними рішення начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Бідось Ганни Степанівни від 26.03.2020 та дії щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1568,94 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 198,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані в даній справі постанови державного виконавця є протиправними та такими, що підлягають до скасування, оскільки позивачем рішення суду в цивільній справі виконано повністю в межах строку на добровільне виконання, а саме: спростовано недостовірну інформацію та сплачено 15689,40 грн. (10000,00 грн. завданої моральної шкоди 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу, 2689, 00 грн. судового збору). При цьому, просить врахувати, що державним виконавцем жодних дій, які були направлені на примусове виконання рішення суду не вживалися, а тому, просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою суду від 22.07.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання необхідних документів на адресу суду. У вказаний судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 25.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України). Судове засідання у справі призначено на 04.09.2020 о 11:00 год. Даною ухвалою також відповідачу встановлено строк до 04.09.2020 для подання відзиву на позовну заяву.

04.09.2020 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 15.09.2020 о 14:30 год. та продовжено відповідачу строк для подання відзиву до 10.09.2020.

Ухвалою суду від 04.09.2020 позивачу поновлено строк звернення до суду з даним позовом.

Представник Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив наступне. Вважає, що умовою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, зокрема по ВП №61813790, №61813555 є закінчення виконавчого провадження ВП №61656977 з підстав, передбачених зокрема, пунктом 9 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір та витрати не стягнуто, а такі станом на день завершення виконавчого провадження, не були стягнуті. Крім цього, на думку представника відповідача, відсутні підстави, передбачені ст.ст.37, 39 Закону України «Про виконавче провадження», для закриття зведеного виконавчого провадження. За наведених у письмовому відзиві обставин у їх сукупності, просив відмовити у задоволенні даного позову. Просить врахувати, що зведене виконавче провадження не закрите з тих підстав, що позивачем не в повній мірі сплачено суму 15689,40 грн., так як в даний час за позивачем рахується борг 78,45 грн. Відповідно, оскільки державним виконавцем вживалися дії щодо примусового виконання рішення суду у цивільній справі, тому, вважає, що виконавчий збір та мінімальні витрати, які зазначені у відповідних постановах є правомірними.

15.09.2020 судове засідання у справі відкладено до 06.10.2020 о 12:00 год. у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному.

06.10.2020 розгляд даної справи відкладено до 02.11.2020 о 12:00 год. у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному.

02.11.2020 у відкритому судовому засіданні постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про залучення у якості співвідповідача Південно-Західне міжрегіональне Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), оголошено перерву до 11.11.2020 о 14:30 год.

Представник Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у встановлений судом строк відзив на адміністративний позов до суду не подав.

Ухвалою суду від 11.11.2020 розгляд даної справи відкладено до 25.11.2020 о 14:30 год.

25.11.2020 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 30.11.2020 о 15:00 год.

30.11.2020 у відкритому судовому засіданні призначено судове засідання на 07.12.2020 о 09:30 год.

07.12.2020 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до17.12.2020 о 09:30 год.

17.12.2020 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 13.01.2021 о 14:30 год.

Ухвалою суду від 13.01.2021 провадження у справі закрито в частині позовних вимог зобов`язання начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бідось Ганну Степанівну закінчити виконавчі провадження №61657490, №61813555, №61813790 об`єднані у зведене виконавче провадження №61823119 та зняття арешту з коштів та майна боржника.

Представником позивача подано письмове клопотання про розгляд даної справи без участі позивача та його представника в порядку письмового провадження.

Представником Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бідось Ганною Степанівною подана письмова заява, про розгляд даної справи без її участі, в порядку письмового провадження,проти позовних вимог заперечує повністю.

Представник Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання повторно не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 та частини четвертої ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України(надалі, КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що на виконанні у Зборівському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебували виконавчі листи №599/2491/19 від 25.03.2020 виданим Зборівським районним судом у Тернопільській області про зобов`язання ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно ОСОБА_2 в мережі Інтернет у такий же спосіб, у який вона була поширена, та №599/2491/19 від 25.03.2020 виданим Зборівським районним судом у Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 10000,00 грн. завданої моральної шкоди, 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 2689,40 грн судового збору, а всього стягнути з ОСОБА_1 15689,40 грн.

26.03.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61656977 про виконання виконавчого листа №599/2491/19 від 25.03.2020 у частині зобов`язання ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно ОСОБА_2 в мережі Інтернет у такий же спосіб, у який вона була поширена. У п.3 вказаної постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 9446,00 грн.

Також, 26.03.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61657490 про виконання виконавчого листа №599/2491/19 від 25.03.2020 у частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 10000,00 грн. завданої моральної шкоди, 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 2689,40 грн судового збору, а всього стягнути з ОСОБА_1 15689,40 грн. У п.3 вказаної постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1568,94 грн.

26.03.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову ВП№61656977 про стягнення виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн.

26.03.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову №61656977 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 198,10 грн.

26.03.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову ВП №61657490 про стягнення виконавчого збору 1568,94 грн.

10.04.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №61656977 про виконання виконавчого листа №599/2491/19 від 25.03.2020 у частині зобов`язання ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно ОСОБА_2 в мережі Інтернет у такий же спосіб, у який вона була поширена.

13.04.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову ВП №61813555 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 9446,00 грн. виконавчого збору (в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень дана постанова датована 14.04.2020).

13.04.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову ВП №61813790 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 198,10 грн. витрат виконавчого провадження.

14.04.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову про об`єднання виконаних проваджень у зведене виконавче провадження, у відповідності до якої об`єднано в одне провадження ВП №61657490, ВП61813555, №61813790 у зведене виконавче провадження №61823119.

Не погоджуючись з вказаними постановами та діями державного виконавця, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (надалі, Закон № 1404).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404).

Обов`язок щодо стягнення виконавчого збору виникає у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404.

У відповідності до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, за змістом частини 9 статті 27 Закону №1404, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, Законом №1404, передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі добровільного виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження починається примусове виконання рішення суду, за яке передбачено стягнення виконавчого збору у визначеному законом розмірі.

Положеннями частини третьої статті 40 Закону №1404, передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.

Положеннями частини першої статті 27 Закону №1404, визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Суд враховує, що Законом №1404 по суті визначений можливий порядок вирішення питання стягнення державним виконавцем виконавчого збору, що залежить від тих чи інших умов.

Так, у першому випадку, таке питання вирішується відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404 на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, з одночасним зазначенням про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У іншому випадку, таке питання вирішується в порядку встановленому частиною 3 статті 40 Закону №1404, а саме у випадку закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження приймає постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, Законом №1404 чітко визначений правовий порядок винесення відповідних постанов, а саме, постанові про стягнення виконавчого збору повинна передувати постанова про закінчення виконавчого провадження. При цьому, постанова про стягнення виконавчого збору приймається не пізніше наступного дня з дня закінчення такого провадження.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 580/1328/19.

Суд вважає, що виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру. При цьому, на думку суду, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання, тобто винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що у спірному випадку державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору ВП №61813555 прийнята після прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, а тому відповідає вимогам частини 3 статті 40 Закону №1404.

В той же час, суд зазначає, що постанова ВП №61657490 про стягнення виконавчого збору у сумі 1568,94 грн. перебуває у зведеному виконавчому провадженні ВП № 61823119, яке на день розгляду справи по суті не закінчене.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірні постанови про стягнення виконавчого збору є правомірними і до скасування не підлягають.

Щодо скасування постанов державного виконавця про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, з змінами і доповненнями, тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Інструкція № 512/5).

Згідно з пунктом 1 розділу VI Інструкції №512/5 фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції № 512/5 передбачено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження», затверджені види та розміри витрат виконавчого провадження.

За змістом розділу І наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» видами витрат виконавчого провадження є: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку <…> 9) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

У відповідності до розділу ІІ зазначеного наказу: 1) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах <…>; 2) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта»; <…> 5) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.

Згідно з пунктом 1 наказу Міністерства юстиції України від 24.03.2017 № 954/5 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження» розмір плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 69 грн 00 коп. (з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження.

Таким чином, за змістом наведених норм, у постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження обов`язково повинні бути зазначені види витрат та суми таких витрат виконавчого провадження. При цьому Закон №1404 та наведені нормативні акти не покладають на державного або приватного виконавця обов`язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається з Постанови ВП №61656977 від 26.03.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, в даному випадку на проведення виконавчих дій понесено витрати: реєстрацію виконавчого провадження у ЄДРВП - 69,00 грн., принтерне виготовлення документів (41 арк.) по 0,27 грн. - 11,10 грн., відправка рекомендованої кореспонденції (4 од.по 16,00 грн. (1,00 грн. конверт, 15,00 грн.марка) - 64,00 грн., відправка кореспонденції простим листом (6 од. по 9,00 грн.(1,00 грн. конверт, 8,00 грн. марка) - 54,00 грн., всього 198,10 грн.

Також, з Постанови ВП №61813790 від 13.04.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, в даному випадку на проведення виконавчих дій понесено витрати на таку ж суму.

Отже, суд вважає, що оскаржувані постанови за своїм змістом відповідають вимогам Закону №1404, Інструкції №512/5 та наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження».

Суд зазначає, що положення Закону №1404, Інструкції №512/5 та наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» не звільняють боржника від сплати мінімальних витрат виконавчого провадження, які вже фактично поніс державний виконавець під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на папір, друк, конверти тощо).

Таким чином, суд приходить до переконання, що спірні постанови державного виконавця про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження є правомірними та скасуванню не підлягають.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що у разі тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому суд враховує останню правову позицію про те, що боржник повинен компенсувати витрати виконавчого провадження незалежно від того, чи він виконав судове рішення у добровільному порядку.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскаржувані постанови прийняті з дотриманням інших вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання незаконними рішень та дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13 січня 2021 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі:

Зборівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Б.Хмельницького, 54, м. Зборів, Тернопільська область,47201 );

Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 760018, ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.