Справа № 320/11268/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року справа №320/11268/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконної відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області, у якому просить суд:

- визнати незаконною відмову Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області №2166 від 29.10.2020 щодо встановлення статусу особи з інвалідністю (інваліда війни) І-ї групи;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_1 з 22.10.2020 статус особи з інвалідністю (інваліда війни) та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), зокрема, брала безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримала інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Так, 11.09.2020 позивачу встановлено І групу інвалідності довічно, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач зазначила, що за результатом розгляду її звернення до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення відповідач відмовив у наданні такого статусу у зв`язку з відсутністю доказів залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони.

Позивач вважає вказану відмову протиправною та зазначає, що вона виконувала роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у складі формувань Цивільної оборони, про що були надані відповідні документи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на офіційну електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) копії позовної заяви та копії ухвали від 17.11.2020, враховуючи недостатність в суді коштів на оплату послуг відправлення поштової кореспонденції.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі наведеного справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області 12.12.1996 (а.с.6-8).

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 12.10.2020, виданим Київською обласною державною адміністрацією (а.с.10).

Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК сер. КИО-І №0100241 від 11.09.2020, позивачу з 11.09.2020 довічно встановлено І групу інвалідності. Причина інвалідності: захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.13).

Як вбачається з трудової книжки, позивач у період з 24.07.1975 по 03.09.1991 працювала в Таращанському районному споживчому товаристві на таких посадах: з 24.07.1975 по 06.02.1979 - бухгалтер; з 07.02.1979 по 16.08.1981 - економіст-фінансист; з 16.08.1981 по 31.12.1990 - бухгалтер сектору обліку оптових операцій; з 01.01.1991 по 03.09.1991 - бухгалтер (а.с.39-41).

Наказом начальника Цивільної оборони Української РСР від 30.04.1986 №1/3 для виконання службових обов`язків в зоні Чорнобильської АЕС Штабу Цивільної оборони УРСР та Київської області приписано виділяти оперативні групи у складі 10-15 людей з 25 квітня 1986 року до повного закінчення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.11).

На виконання цього наказу начальником цивільної оборони-головою Київської обласної ради народних депутатів було прийнято розпорядження від 30.04.1986 №02, яким з 19-00 30 квітня 1986 року штабу Цивільної оборони області, штабам Цивільної оборони усіх міст та районів області приписано встановити наступний режим роботи:

- організувати всебічне забезпечення заходів Цивільної оборони;

- вести облік сил та засобів Цивільної оборони;

- начальникам обласних служб Цивільної оборони забезпечити проведення заходів цивільної оборони (а.с.12).

Наказом начальника Цивільної оборони споживчої кооперації Київської області від 01.05.1986 №01 «Про відрядження працівників споживчої кооперації» з 01.05.1986 року у всіх організаціях та підприємствах споживчої кооперації Київської області організовано роботу з виїздом членів правління облспоживради, представників та членів правління райспоживради та спеціалістів в населенні пункти Чорнобильського району по забезпеченню особового складу спецпідрозділів безперебійним харчуванням, товарами першої необхідності і вивозу матеріальних цінностей з торгових та промислових підприємств споживчої кооперації (а.с.18).

Наказом начальника служби торгівлі та харчування Цивільної оборони Таращанського району від 02.05.1986 №3 «Про відрядження працівників Таращанського районного споживчого товариства» направлено представників, зокрема, Таращанського районного споживчого товариства в населені пункти Чорнобильського району Київської області у складі формування служби торгівлі та харчування Цивільної оборони для забезпечення особового складу спецпідрозділів безперебійним харчуванням, товарами першої необхідності і вивозу матеріальних цінностей з торгових та промислових підприємств споживчої кооперації (а.с.40).

Наказом Правління Київського районного споживчого товариства від 22.09.1986 №237 для виконання робіт з вивозу товару відряджено в зону Чорнобильської АЕС спеціалістів РайСО, зокрема, ОСОБА_2 (а.с.20).

Згідно з посвідченням про відрядження позивачка у період з 23.09.1986 по 25.09.1986 була відряджена до м.Чорнобиль (а.с.21).

Відповідно до довідки Таращанського районного споживчого товариства ОСОБА_1 у період з 23.09.1986 по 25.09.1986 була безпосередньо зайнята на роботах, передбачених Постановою ЦК КПСС, Ради Міністрів СРСР ЦКПСП від 29.12.1987 №1947-378 і Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 №663-195, які надають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком №1, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 (а.с.22).

Листом від 20.10.2020 №01.1-14/1739 Департамент цивільного захисту, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації підтвердив, що факт залучення позивача до формувань Цивільної оборони підтверджується наказом служби торгові і харчування від 02.05.1986 №3 (а.с.15).

29.10.2020 позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області із заявою про встановлення їй статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення (а.с.11).

Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області листом від 29.10.2020 №2166 повідомило позивачу про відсутність документів, які підтверджують її участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у складі формувань Цивільної оборони, що унеможливлює встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення (а.с.12).

Вважаючи відмову відповідача у встановлені статусу особи з інвалідністю внаслідок війни протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Правовий статус ветеранів війни, гарантії щодо створення належних умов для їх життєзабезпечення визначено у Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Відповідно до статті 4 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону №3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, умовами для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених пунктом 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-ХІІ, є:

1) настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

2) участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991р. №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (далі Положення №302, в ч редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин).

Згідно з пунктом 2 Положення №302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення №302 передбачено, що відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - особа з інвалідністю внаслідок війни".

Згідно з абзацом 2 пункту 7 Положення №302 "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до пункту 10 Положення №302 "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Відповідно до вимог нормативно-правових актів з Цивільної оборони, які були чинними на момент аварії на Чорнобильській катастрофі, зокрема, Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради міністрів СРСР від 18.03.1976 №201-78, наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР від 06.06.1975 №90 (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та від 29.06.1976 №92 (настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (Сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 №01, від 30.04.1986 №02, від 04.05.1986 №16, від 19.05.1986 №52 та інші), цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Тобто, формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювалися саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, катастроф і стихійних лих. Отже, громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (аварії на ЧАЕС та її наслідків), залучалися до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Верховний Суд у постановах від 10.10.2019 у справі №278/1320/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84855533), від 07.10.2019 у справі №676/1505/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84788067), від 03.10.2019 у справі №753/7304/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84703667), від 07.08.2019 у справі №826/11163/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 83513416), від 15.05.2019 у справі №816/851/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81759362), від 10.07.2019 у справі №360/2690/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 82937827), від 10.10.2019 у справі №810/4584/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84855878) та від 27.02.2020 у справі №377/196/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 87868485) зазначив, що участь особи у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що надані позивачем розпорядчі документи, які підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які у своїй сукупності підтверджують право позивача на встановлення йому статуту особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Вказані докази підтверджують безпосередню участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони.

Крім того, таку участь позивача підтвердив належний орган - Департамент цивільного захисту, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації листом від 20.10.2020 №01.1-14/1739.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у встановленні позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни і видачі відповідного посвідчення є необґрунтованою.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем як суб`єктом владних повноважень суду не надано.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення.

Оскільки відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у встановлені статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, захист порушених прав позивача потребує зобов`язання відповідача встановити ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення з нагрудним знаком.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення, оформлену листом від 29.10.2020 №2166.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення з нагрудним знаком.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.