Справа № 2а-14/2007
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-14/2007 Суддя першої інстанції: Суходольський О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на проголошену о 13 годині 04 хвилині ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2020 року, дата складання повного тексту якої не зазначена, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості із виплати грошової компенсації за продовольче забезпечення, -

В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2020 року ОСОБА_1 (далі Заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2а-14 від 26.03.2007 року та поновлення строку на його пред`явлення.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 22.06.2020 року заяву задоволено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23.09.2020 року частково задоволено апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 22.06.2020 року скасовано, а матеріали заяви направлені до суду першої інстанції для розгляду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20.10.2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа та видачі дубліката виконавчого листа, оскільки рішення суду залишається невиконаним, а його невиконання у 2007-2009 роках зумовлено відсутністю у боржника Військової частини НОМЕР_1 , майна, на яке можна було звернути стягнення. Крім того, суд підкреслив, що втрата виконавчого листа підтверджується матеріалами справи.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 (далі Апелянт, Відповідач, в/ч НОМЕР_1 ) подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та прийняти постанову про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, висновки суду першої інстанції про те, що постанова суду досі залишається невиконаною, а тому є підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не узгоджуються як з приписами Закону України «Про виконавче провадження», так і з тим, що з аналогічною заявою ОСОБА_1 вже звертався у вересні 2018 року та її було залишено без розгляду на підставі відповідної заяви останнього, по-друге, судом не було надано оцінку жодним доводам в/ч НОМЕР_1 про суперечливість інформації, отриманої від органів Державної виконавчої служби, щодо втрати виконавчого документа.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з такого.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз п. 18.4 Перехідних положень та ст. 376 КАС України прийшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви, оскільки рішення суду залишається невиконаним, виконавчий лист було повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення, а факт втрати виконавчого листа підтверджується матеріалами справи.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлений виключно з причин, поважність яких буде визнана судом на підставі відповідних доказів.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції з цього питання у розрізі доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій командування в/чА 3177 незаконними та стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення (а.с. 2).

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 12.03.2007 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії командування Військової частини НОМЕР_1 по невиплаті грошової компенсації замість продовольчого забезпечення незаконними та стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті грошової компенсації за продовольче забезпечення в сумі 20 268 грн 61 коп. (а.с. 18-19).

30.03.2007 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист (а.с. 22).

10.01.2008 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою про перегляд постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 12.03.2007 року у зазначеній справі (а.с. 23).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2009 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 12.03.2007 року залишено без розгляду та повернуто апелянту (а.с. 25).

У свою чергу, 12.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області про видачу дубліката виконавчого листа № 2а-14/2007 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 заборгованості по виплаті грошової компенсації за продовольче забезпечення в сумі 20 268 грн 61 коп. на його користь (а.с. 29).

24.09.2018 року ОСОБА_1 подано до Черкаського районного суду Черкаської області заяву про залишення без розгляду поданої ним раніше заяви про видачу дубліката виконавчого листа (а.с. 41).

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 24.09.2018 року заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України.

У свою чергу, із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу його дублікату ОСОБА_1 звернувся 12.06.2020 року. Указана заява обґрунтована тим, що постанова суду від 12.03.2007 року у цій справі залишається невиконаною. Лише із змісту відповіді органів ДВС Заявнику стало відомо, що виконавче провадження закінчено у зв`язку з відсутністю майна боржника. Крім того, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи та учасником АТО.

Колегією суддів враховується, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний станом на 30.03.2007 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки - виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

За приписами статті 22 указаного Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, з урахуванням встановлених чинним у 2009 році Законом України «Про виконавче провадження» правил, строк пред`явлення виконавчого листа від 26.03.2007 року №2а-14 до виконання закінчився 25.12.2012 року.

Разом з тим, протягом січня 2010 року липня 2018 року, тобто більш ніж семи років, ОСОБА_1 не ставилося питання щодо виконання виконавчого листа від 26.03.2007 року №2а-14. До того ж, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що про повернення виконавчого листа від 26.03.2007 року №2а-14 на підставі постанови від 25.12.2009 року ВП №5650903 та про втрату виконавчого документа Заявнику стало відомо із змісту листа Черкаського районного відділу Державної виконавчої служби від 08.08.2018 року №16075/2 (а.с. 32) і довідки від 12.09.2018 року №17467 (а.с. 31). Довідка Черкаського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.06.2020 року №19096 (а.с. 52), яка долучена ОСОБА_1 до заяви від 12.06.2020 року, містить аналогічні відомості, які вказані у згаданій довідці від 12.09.2018 року №17467.

Викладене, у свою чергу свідчить, що не пізніше серпня 2018 року Заявник дізнався про повернення виконавчого документа у грудні 2009 року у зв`язку з неможливістю його виконання та не пізніше 12.09.2018 року останньому стало відомо про втрату такого документа. Указані обставини підтверджуються також і тим, 12.09.2018 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (а.с. 29), яку у подальшому за ініціативою Заявника було залишено без розгляду. За таких обставин, доводи ОСОБА_1 про те, що останній дізнався про закінчення виконавчого провадження та невиконання судового рішення лише у червні 2020 року, спростовуються матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Водночас, будь-яких належних і допустимих доказів поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, про втрату якого Заявнику було відомо ще у серпні 2018 року, ОСОБА_1 у заяві не наведено. Саме по собі посилання останнього на те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи та учасником АТО, а також потребує постійного медичного лікування, не може вважатися достатньою підставою визнання поважними пропущених строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Адже будь-яких доказів, що указані обставини перешкоджали особі звернутися із заявою про видачу дубліката виконавчого листа протягом 2010-2018 років останнім не наведено.

З урахуванням наведеного помилковим є висновок Черкаського районного суду Черкаської області про те, що невиконання постанови суду у справі №2а-14/2007 та повернення 25.12.2009 року виконавчого документа без виконання є достатньою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у розрізі наведених у заяві від 12.06.2020 року доводів.

Відповідно до п. 18.4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом наведених положень закону вбачається, що право стягувача на звернення для видачі дубліката виконавчого документа не є абсолютним і обмежується строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 року у справі №2-а-6969/08/0470(2277вр-17/2-а-6969/08/0470).

За таких обставин, оскільки наведені у заяві аргументи не містять належних і переконливих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа від 26.03.2007 року №2а-14 до виконання, то колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для видачі ОСОБА_1 дублікату виконавчого листа у відповідності до п. 18.4 Перехідних положень КАС України, адже заява про його видачу подана після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними доводи Апелянта в частині того, що лист Черкаського районного відділу Державної виконавчої служби від 08.08.2018 року №16075/2 (а.с. 32) і довідка останнього від 12.09.2018 року №17467 (а.с. 31), а також довідка Черкаського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.06.2020 року №19096 (а.с. 52) містять суперечливі відомості щодо втрати виконавчого листа від 26.03.2007 року №2а-14, оскільки у листі від 08.08.2018 року №16075/2 зазначалося про рух і статус виконавчого провадження ВП №5650903, у той час довідки від 12.09.2018 року №17467 та від 11.06.2020 року №19096 фіксують лише факт втрати виконавчого документа.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України у згаданій редакції визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки не врахував відсутності належних і допустимих доказів поважності причин пропуску особою строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 312, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 376 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2020 року скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа №2а-14 та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано «13» січня 2021 року.