Справа № 440/7272/20
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7272/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності управління щодо факту порушення термінів, тривалого неприйняття рішення по суті другої заяви від 30.10.2020 пенсіонера органів системи Генеральної прокуратури, учасника бойових дій ОСОБА_1 по перерахунку пенсії;

- визнання протиправним та скасування рішення управління від 16.11.2020 №881 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років у зв`язку із недоцільністю;

- зобов`язання управління поновити соціальні права позивача із часу їх порушення - 11.09.2020 та провести перерахунок і виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ (діючого на час призначення пенсії), починаючи із 11.09.2020, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати в сумі 75394,67 грн, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, з урахуванням раніше проведених виплат, та одночасно відповідно до статей 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідачу провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 25 процентної надбавки до вже існуючої пенсії, виходячи від вже існуючого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 вказав, що пенсійним органом протиправно, як на його думку, відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ (діючого на час призначення пенсії), починаючи із 11.09.2020, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати в сумі 75394,67 грн, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру з огляду на підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.01.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 58-61/, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача. Вказувала, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано пенсіонером на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення пенсіонера за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, в управлінні відсутні будь-які правові підстави для здійснення такого перерахунку.

Поряд з цим, 05.01.2021 від ГУПФУ в Полтавській області до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №560/2120/20.

Ухвалою від 13.01.2021 суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання з огляду на його безпідставність.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури, якому з 2001 року призначена пенсія за вислугу років згідно зі статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" /а.с. 12/.

Позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Полтавській області, що відповідачем не заперечується.

Полтавською обласною прокуратурою 26.10.2020 видано довідку №21-645вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 11.09.2020. Довідка видана відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019 (а.с. 14).

27.10.2020 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ (діючого на час призначення пенсії), починаючи із 11.09.2020, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати в сумі 75394,67 грн, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру /а.с. 13/.

Листом ГУПФУ в Полтавській області від 30.10.2020 №6240-6122/Б-03/8-1600/20 позивача повідомлено про те, що для подачі заяви на перерахунок пенсії останньому необхідно особисто звернутися до відділу обслуговування громадян в Полтавському районі (сервісний центр) (м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 39) і питання проведення перерахунку буде вирішено органом Пенсійного фонду України на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів /а.с. 15/.

30.10.2020 позивач через ВЕБ-портал звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ (діючого на час призначення пенсії), починаючи із 11.09.2020, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати в сумі 75394,67 грн, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру (а.с. 16).

Рішенням ГУПФУ в Полтавській області від 16.11.2020 №881 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку його пенсії з підстав недоцільності здійснення такого перерахунку, оскільки розрахунки пенсії будуть проведені у розмірі 60%, а не 90%, від заробітної плати, а виплата буде обмежена десятьма прожитковими мінімумами /а.с. 18-19/.

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, а також допущеною, на його думку, бездіяльністю управління щодо факту порушення термінів, тривалого неприйняття рішення по суті його заяви про перерахунок пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих визначалося статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХП).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 12 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХП призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Тобто, станом на час призначення пенсії позивачу порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч. 12 та ч. 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХП.

У подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ до ст.50-1 Закону №1789-ХП внесено нові норми, згідно з якими пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення ст. 50-1 Закону №1789-ХП щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VI від 08.07.2011 не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з ч.13, ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №3668-VI від 08.07.2011) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі, Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII (далі - Закон №76-VIII) до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

14.10.2014 прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), який набрав чинності з 15.07.2015.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 розділу XII Прикінцевих положень Закону №1697-VII попередній Закон України "Про прокуратуру" із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Крім того, Законом України від 02.03.2015 №213-VII (далі - Закон №213-VII) знову внесено зміни до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, а саме в ч.15 ст.50-1 Закону №1789-ХП, згідно якої визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, п.5 Прикінцевих положень Закону №213-VII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, "Про прокуратуру".

Суд зазначає, що нова редакція ст.50-1 Закону №1789-ХП звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності новою редакцією.

Законом №1697-VII взагалі визнано таким, що втратив чинність Закон України №1789-ХП, в тому числі статтю 50-1, окрім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої цієї статті.

Відповідно до ч.2, 3 ст.22, ч.1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Полтавській області та з кінця 2001 року йому призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом №1789-ХП з розрахунку 90% складових заробітної плати.

На момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.12 та ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХП, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Крім того, Законом N3668-VI ( 3668-17 ) від 08.07.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами N1166-VII (1166-18) від 27.03.2014, N76-VIII (76-19) від 28.12.2014, внесено зміни до ч. 2 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно з якою пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Також, Законом №213-VII внесено зміни до ч.15 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказані норми набрали чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Частиною 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналогічна вказаній нормі правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 у справі №127/4267/17.

Постановою Верховного Суд від 12.11.2019 у справі №360/1428/17 передбачено, що дія положень Закону України від 24.12.2015 №911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо значення максимального граничного розміру пенсії (обмеження) застосовуються до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2016 ( п.2 Прикінцевих положень цього Закону).

У контексті викладеного, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, суд зазначає, що зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Пенсія позивачу була призначена відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХП в редакції, чинній на той момент призначення, тобто до набрання чинності Законом №1697-VII.

Отже, враховуючи те, що позивач є пенсіонером за вислугою років і пенсія була призначена до 01.01.2016, до розміру призначеної останньому пенсії не можуть застосовуватись обмеження в 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати та обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VII.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що на момент виникнення спірних правовідносин стосовно перерахунку пенсії порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури вже урегульовує стаття 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28.12.2014 №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, Кабінетом Міністрів України не прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 (надалі - Рішення № 7-р(ІІ)/2019) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

Суд враховує, що у пункті 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Водночас суд враховує, що набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня, з дати ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.

Отже, з 14.12.2019 у чинному законодавстві відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

За змістом частини першої статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 установив такий порядок його виконання:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, з огляду на ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(ІІ)/2019 у Законі №1697-VII з 14.12.2019 відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Суд враховує, що наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 №414 "Про день початку роботи обласних прокуратур" 11.09.2020 визначено днем початку роботи обласних прокуратур. З зазначеної дати здійснюється оплата праці прокурорів обласних прокуратур та спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур) відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-IV та надаються довідки про заробітну плату для перерахунку пенсій. Перерахунок пенсії прокурорам обласних прокуратур здійснюється з 01.10.2020 на підставі наданих довідок про заробітну плату.

Надана позивачем довідка Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 №21-645вих20 складена на бланку органу прокуратури, містить обов`язкові реквізити (дату та вихідний номер), підписана посадовими особами, підпис яких скріплений гербовою печаткою. Отже, відповідна довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на її підставі має бути проведений перерахунок пенсії позивача.

З огляду на викладене, а також керуючись ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд, з метою належного захисту порушених права позивача, дійшов висновку про необхідність задоволення частини позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ в Полтавській області від 16.11.2020 №881 та зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області з 01.10.2020 провести перерахунок і виплату, з урахуванням раніше проведених виплат, призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII з розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, а також з урахуванням 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності управління щодо факту порушення термінів, тривалого неприйняття рішення по суті другої заяви від 30.10.2020 пенсіонера органів системи Генеральної прокуратури, учасника бойових дій ОСОБА_1 по перерахунку пенсії, оскільки права позивача в даному випадку по суті порушує не бездіяльність пенсійного органу, а саме рішення ГУПФУ в Полтавській області від 16.11.2020 №881, про протиправність та необхідність скасування якого суд дійшов під час розгляду даної справи.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору як учасника бойових дій.

Стосовно клопотання про встановлення судового контролю, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, даною нормою передбачено право, а не обов`язок суду щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Таким чином, клопотання позивача про встановлення судового контролю задоволенню не підлягає.

З приводу клопотання позивача про допущення до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання управління здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в межах стягнення за один місяць суд зазначає, що за приписами п.1 ч.1 ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

В цій справі, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, про обґрунтованість яких суд дійшов висновку під час її розгляду, носять зобов`язальний характер та не стосуються стягнення з ГУПФУ в Полтавській області конкретної суми пенсійних виплат, а відтак, з огляду на приписи статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про допущення до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання управління здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в межах стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.11.2020 №881.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.10.2020 провести перерахунок і виплату, з урахуванням раніше проведених виплат, призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII з розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, а також з урахуванням 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відмовити у задоволені клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відмовити у задоволені заяви про допущення до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання управління здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в межах стягнення за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава