Справа № 160/4606/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/4606/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року (суддя Рищенко А.Ю., повний текст рішення складено 01.07.2020) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

третя особа Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки

про визнання рішення протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить: скасувати пункт 16 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, № 31 від 28 лютого 2020 року щодо відмови позивачеві в призначенні одноразової грошової допомоги при встановленні II групи інвалідності, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» № 975 від 25 грудня 2013 року; зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення і виплату позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 26 листопада 2019 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, та вжити заходів до її виплати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи, порушено норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідачем перед початком судового засідання було подано через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу, який долучений до матеріалів справи, проте не прийнятий судом до розгляду, оскільки надійшов поза межами процесуального строку, визначеного судом, а також без направлення копії відзиву у встановлений законом строк на адресу апелянта.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 у періоди з 29.05.1991 по 17.03.1991, з 24.07.1992 по 30.01.1993, під час несення якої виконував військові обов`язки в Соціалістичній федеративній республіці Югославія в районі міста Сараєво.

Згідно з випискою з акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 11.03.2019 серія 12 ААБ № 213182, ОСОБА_1 вперше встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 4/620 від 04.04.2019 та витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1197 від 08.05.2019 позивачеві встановлено причинний зв`язок захворювання захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі миротворчих сил ООН.

На підставі виписок з лікарень та витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1197 від 08.05.2019, позивачеві видано довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 615245 від 04.12.2019, дата огляду 26.11.2019, відповідно до якої ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 26.11.2019, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі миротворчих сил ООН.

Після отримання вказаної довідки позивач звернувся до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про виплату одноразової грошової допомоги як інваліду війни 2 групи для подальшого направлення пакету документів до Міністерства оборони України для вирішення зазначеного питання.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення № 31 від 28.02.2020, оформлене протоколом, відповідно до п. 16 якого ОСОБА_1 відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги. Зазначено, що згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової служби, у разі якщо інвалідність настала не пізніше ніж три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби. Заявнику інвалідність встановлена понад 3-місячний термін.

Позивач вважає таку відмову протиправною, такою, що порушує право позивача, встановлене законом.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення відповідача, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За змістом п. 4 ч. 2 названої статті Закону в редакції, чинній до 01.01.2017, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

В редакції названої норми після 01.01.2017, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Пунктом 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в редакції постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 18.05.2017 № 335, яка застосовується з 01.01.2017, встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період строкової військової служби, проходження таких зборів, служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві, у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Таким чином, з 01.01.2017 для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення особі інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону, після спливу трьох місяців від дня звільнення зі строкової військової служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

Відповідна правова позиція з питань застосування норм закону у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 в адміністративній справі № 2040/5602/18, від 25.04.2019 в адміністративній справі № 806/2508/18, від 22.03.2019 в адміністративній справі № 2340/2993/18, від 22.01.2020 в адміністративній справі № 620/601/19, яка є обов`язковою для врахування судами в силу приписів ст. 242 КАС України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Враховуючи, що первинно позивачеві інвалідність встановлена 11.03.2019, тобто в період дії редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка не передбачала можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач відповідного права не набув.

Верховний Суд у постановах від 26.06.2018 у справі 750/5074/17, від 14.08.2018 у справі № 807/15426/18, від 28.10.2018 у справі № 820/2504/18 зазначив, що право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права та, відповідно, не призводить до ситуації, за якої особа, якій встановлена інвалідність, у подальшому внаслідок внесення змін до законодавства не втратить таке право взагалі або їй буде зменшено розмір відповідної допомоги.

Враховуючи сукупність викладених обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року в адміністративній справі № 160/4606/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 12 січня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 12 січня 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова