Справа № 600/2068/20-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 р. м. Чернівці справа № 600/2068/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить :

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) у вигляді не здійснення перерахунку та нарахування грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 при обчисленні, починаючи з 01.03.2018 р. по 31.12.2018 р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 р. №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 р;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , починаючи з 01.03.2018 р. по 31.12.2018 р. включно вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 р. №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 р. та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 при обчисленні, починаючи з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 починаючи з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р., включно, вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.12.2018 р. №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 р., та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 при обчисленні, починаючи з 01.01.2020 р. по 03.08.2020 р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 р.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 починаючи з 01.01.2020 р. по 03.08.2020 р. включно, вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 сплатити недоплачені протягом 2018 та 2020 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07.12.2017 р. №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 р., Законом України від 23.11.2018 р. №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 р. та Законом України від 14.11.2019 р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив військову службу з 01.08.1994 р. по 03.08.2020 р. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2020 року виключений зі списків особового складу частини, однак по усім видам грошового забезпечення не був розрахований. 02.09.2020 р. позивач звернувся до відповідача з заявою щодо проведення перерахунку грошового забезпечення з урахуванням з урахуванням визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, починаючи з 01.03.2018 р. відповідно до п.1 Примітки Додатку 1 та п. 1 Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 р., Законом України від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 р., Законом України від 14.11.2019 року № 294 - ІХ "Про державний бюджет України на 2020 рік". 03.09.2020 року надійшла відповідь на звернення позивача, в якій, зокрема, зазначено про відсутність підстав для перерахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим званням за вказаний період та при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення позивача військова частина діяла у відповідності до вимог чинного законодавства України, дотримуючись наказів та керівних документів Міністерства оборони України. Позивач стверджує, що дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 порушили його конституційні права на соціальний захист та призвели до нарахування та виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення в значно меншому розмірі.

06.11.2020 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19.11.2020 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до змісту яких просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування підстав відмови у задоволенні позову вказав, що пунктом 4 постанови № 704 (в редакції постанови КМ № 103 від 21.02.2018) визначено: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14". При цьому у примітках до вказаних додатків зазначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидається, від 5 і вище - заокруглюється до десяти гривень. Відповідач вказав, що має місце неоднозначного вирішення визначення розмірів посадових окладів різними нормами одного нормативно-правового акту, що свідчить про наявність колізії норм права. Для правильного розв`язування законодавчих колізій Міністерством юстиції України від 26.12.2008 за № 758-0-2-08-19 було надано роз`яснення "Щодо практики застосування норми права у випадку колізії". А тому військова частина НОМЕР_1 при обчисленні та встановленні розмірів посадових окладів та окладів за військовими званнями керувались п.4 постанови 704.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з послужного списку про проходження військової служби, майор ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України з 01.08.1994 р. по 03.08.2020 р. З 29.09.2016 р. по 03.08.2020 р. перебував на посаді начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 Десантно - штурмових військ ЗСУ (а.с. 12-13).

03.08.2020 р. наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 160 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 14-15).

02.09.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_1 з завою про проведення перерахунку та сплати недоплачених з 01.03.2018 р. по 03.08.2020 р. суми грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07.12.2017 р. №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 р., Законом України від 23.11.2018 р. №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 р. та Законом України від 14.11.2019 р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 р. (а.с. 17).

03.09.2020 р. відповідачем надано відповідь на заяву, відповідно до змісту якого вказано, що згідно до ПКМУ №704 від 30.08.2017 р. (зі змінами) пункту 4 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено на 01.01.2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12, 13, 14 (а.с. 18).

15.09.2020 р. позивачем подано заяву про надання довідки про складові грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 03.08.2020 р. (а.с. 19).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2020 р. №745 його фактично отримане грошове забезпечення щомісячно за періоди з березня 2018 року по липень 2020 року посадовий оклад становив 4510,00 грн та оклад за військовим званням 1340,00 грн, за серпень 2020 року посадовий оклад становив 436,45 грн та оклад за військовим званням 129,68 грн (а.с. 20).

Вважаючи діючи відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

В силу ч.4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою №704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови №704 попередньої редакції було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1,12,13,14.

Проте, в лютому 2018 року Постановою №103 до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 було викладено у новій редакції, а саме: "4.Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13 і 14.".

Втім, згідно із Приміткою 1 Додатку 1 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт та відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено що, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Додатком 1 до Постанови №704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Крім того, згідно з додатком 14 Постанови №704 затверджено схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, відповідно до якої військовому званню "майор" встановлено тарифний коефіцієнт - 0,76.

Статтями 7, 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01.01.2018 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн, а мінімальна заробітна плата - 3723 грн. Отже, 50% МЗП (мінімальна заробітна плата) буде складати 1861,50 грн.

Отже, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням у 2018 році повинен бути 1861,50 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2019 році, визначений Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" складає 1921 грн, а мінімальна заробітна плата - 4173 грн.

Отже, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням у 2019 році повинен бути 2086,50 грн.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року складає 2102 грн, мінімальна заробітна плата - 4723 грн.

Отже, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням у 2020 році повинен бути 2361,50 грн.

Таким чином, на думку суду, для коректного визначення окладу позивача за військовим (спеціальним) званням слід застосовувати розрахункову величину не прожитковий мінімум для працездатних осіб, а саме 50% мінімальної заробітної плати - 1861,5 грн (на 2018 рік), 2086,50 грн (на 2019 рік) та 2361, 50 грн (на 2020 рік).

Так, відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В досліджуваній ситуації, суд також звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ольсон проти Швеції", а саме, норма спеціального закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.

Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства , правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах "Вєренцов проти України", "Кантоні проти Франції").

При цьому, суд зауважує, що нечіткість Постанови №704, коли Примітки до Додатків 1,14 на які покликається позивач і які, не визнає відповідач, є в свою чергу частинами даного нормативно-правового акту, які представляють державно-владний припис, призначений для спеціального текстового або символічного підкреслення, має супровідний характер.

Виходячи з наведеного та згідно з усталеною практикою Європейського суду, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах "Олександр Волков проти України", "G.G. та інші проти Болгарії").

Частиною 1,2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог позивача, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі суд не вирішує.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у вигляді не здійснення перерахунку та нарахування грошового забезпечення.

3. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 при обчисленні, починаючи з 01.03.2018 р. по 31.12.2018 р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 р. №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 р.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , починаючи з 01.03.2018 р. по 31.12.2018 р. включно вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 р. №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 р. та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

5. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 при обчисленні, починаючи з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 року;

6. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 починаючи з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р., включно, вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.12.2018 р. №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 р., та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

7. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 при обчисленні, починаючи з 01.01.2020 р. по 03.08.2020 р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 р.;

8. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 починаючи з 01.01.2020 р. по 03.08.2020 р. включно, вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

9. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 сплатити недоплачені протягом 2018 та 2020 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07.12.2017 р. №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 р., Законом України від 23.11.2018 р. №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 р. та Законом України від 14.11.2019 р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 р.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Суддя І.В. Маренич