Справа № 640/19289/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2020 року №640/19289/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Східноукраїнський екологічний інститут», в особі представника - адвоката Букрєєва Вадима Анатолійовича, до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві та Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшла позовна заява Державного підприємства «Східноукраїнський екологічний інститут», (далі - позивач, ДП «Східноукраїнський екологічний інститут»), в особі представника - адвоката Букрєєва Вадима Анатолійовича, (далі - представник позивача), до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, (далі - відповідач-1), та Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, (далі - відповідач-2), про визнання протиправним та скасування рішення від 12 вересня 2018 року № Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про застосування до Державного підприємства «Східноукраїнський екологічний інститут» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 288 444,03 грн.

Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху.

29 листопада 2018 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків, яку прийнято судом.

Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 640/19289/18, (далі - справа), яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

02 березня 2019 року представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про заміну сторони відповідача.

Ухвалою суду від 04 березня 2020 року клопотання представника відповідача задоволено частково та залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління ДПС у місті Києві.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуване рішення є необгрунтованим, прийнято без належних підстав у зв`язку з відсутністю у позивача боргу за несплату чи несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуване рішення прийняте ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

26 вересня 2018 року позивачем отримано від відповідача-1 рішення від 12 вересня 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну несплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 288 444,03 грн.

Вважаючи вищевказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Згідно пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 4 Закону 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 5 статті 9 Закону № 2464-VI визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону № 2464-VI, днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. (ч. 13. ст. 25 Закону № 2464-VI)

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з абзацами 4-6 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Абзацом 7 частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI, визначено, що орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Згідно з абзацом 8 частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI, порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частиною 6 статті 25 Закону № 2464-VI визначено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Частиною 10 статті 25 Закону № 2464-VI визначено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини 13 статті 25 Закону № 2464-VI, нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Абзацом 1 частини 14 статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Згідно з абзацом 2 частини 14 статті 25 Закону № 2464-VI, суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Відповідно до абзацу 3 частини 14 статті 25 Закону N 2464-VI, оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Абзацом 4 частини 14 статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Частиною 15 статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк орган доходів і зборів про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом. Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску. Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Приписами ч. 16 ст. 25 Закону N 2464-VI передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, встановлена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена Міністерством фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449. (далі - Інструкція № 449)

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу VII Інструкції № 449 (окрім іншого) передбачено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах - за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску приймається за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Також, слід зазначити, що при застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Пунктом 1 розділу 7 Інструкції № 449 передбачено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Так з матеріалів справи вбачається наступне.

ДП «Східноукраїнський екологічний інститут» є платником єдиного внеску і до грудня 2014 року перебувало на податковому обліку у ДПІ у Ворошиловському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області.

16 червня 2014 року ДПІ у Ворошиловському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області було прийнято рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21 жовтня 2013 року по 05 лютого 2014 року, а саме штраф у розмірі 76 283,41 грн (10 % своєчасно несплачених сум єдиного внеску) та пеня у розмірі 18 647,69 грн (0,1 % від суми недоїмки), а разом - 94 931,10 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у справі № 805/4808/15-а визнано протиправним та скасовано рішення № від 16 червня 2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 94 931,10 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, після заміни сторони - Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2017 року касаційну скаргу Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі № 805/4808/15-а повернуто скаржнику.

З грудня 2014 року позивач перебуває на обліку в ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

01 липня 2015 року ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-8047-23 у зв`язку з тим, що станом на 30 червня 2015 року за ДП Східноукраїнський екологічний інститут» рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 115 575,08 грн., яка складається з суми штрафу і пені (за період з 21 жовтня 2013 року по 05 лютого 2014 року) у розмірі 94 931,10 грн. і недоїмки у розмірі 20 643,98 грн.

20 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача-1 зі скаргою № 236, в якій просив скасувати вищезазначену вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 115 575,08 грн, посилаючись на те, що до складу суми недоїмки включено суму єдиного внеску (штрафних санкцій) відповідно до рішення ДПІ у Ворошиловському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області від 16 червня 2014 року № .

19 серпня 2016 року відповідач-1 своїм рішенням скасував вимогу ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві від 01 липня 2015 року № Ю-8047-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 115 575,08 грн., а скаргу позивача від 20 липня 2015 року № 236 задовольнило частково.

04 серпня 2015 року ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-8047-23 у зв`язку з тим, що станом на 31 липня 2015 року за ДП «Східноукраїнський екологічний інститут» рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 118 376,22 грн.

28 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача-1 зі скаргою № 289, в якій просив скасувати вищевказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 118 376, 22 грн., посилаючись на те, що до складу недоїмки включено суму єдиного внеску (штрафних санкцій) відповідно до рішення ДПІ у Ворошиловському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області від 16 червня 2014 року № .

22 вересня 2015 року відповідач-1 у своєму рішенні про залишення первинної скарги без розгляду зазначив, що скарга ДП «Східноукраїнський екологічний інститут» не підлягає розгляду у зв`язку з тим, що станом на 20 серпня 2015 року заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не обліковується, а вимога ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві від 04 серпня 2015 року № Ю-8047-23 вважається відкликаною.

Поряд з цим, з інтегрованої картки платника ДП «Східноукраїнський екологічний інститут» щодо нарахування і сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування вбачається, що заборгованість у позивача станом на 20 серпня 2015 року відсутня.

Таким чином, нарахування відповідачем штрафу у розмірі 33 224,27 грн. за період з 22 липня 2014 року по 22 лютого 2015 року і штрафу за період з 18 лютого 2015 року по 20 серпня 2015 року є протиправним.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що довідками № 163/10/26-58-17-02-12 від 06 січня 2017 року, № 3149/10/26-58-17-02-09 від 06 березня 2017 року, № 5324/10/26-58-17-02-09 від 12 квітня 2017 року ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві повідомляло позивача про те, що станом на 06 січня 2017 року, 06 березня 2017 року та 12 квітня 2017 року, відповідно, ДП «Східноукраїнський екологічний інститут» не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів перед бюджетом, які обліковуються в ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві.

Поряд з цим, з інтегрованої картки платника ДП «Східноукраїнський екологічний інститут» щодо нарахування і сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування вбачається, що заборгованість у позивача станом на 20 серпня 2015 року відсутня.

З викладеного вбачається, що нарахування відповідачем штрафу за період з 21 серпня 2015 року по 12 квітня 2017 року також є протиправним.

Окрім цього, з вищевказаної інтегрованої картки вбачається, що у позивача станом на 21 лютого 2018 року (останній день періоду, за який був нарахований штраф) заборгованість теж відсутня.

Також позивачем надано належним чином засвідчені довідка по рахунку та платіжні доручення з відміткою банку про проведення платежу, з яких вбачається належне виконання позивачем обов`язку зі сплати єдиного внеску за вищевказані періоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у позивача відсутня заборгованість з єдиного соціального внеску за періоди з 22 липня 2014 року по 20 лютого 2015 року та з 18 лютого 2015 року по 21 лютого 2018 року.

Таким чином, застосування оскаржуваним рішенням штрафних санкцій до позивача на суму 288 444,03 грн. за період з 22.07.2014 р. до 20.02.2015 р. та за період з 18.02.2015 р. до 21.02.2018 р. є необґрунтованим, а рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві від 12 вересня 2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем надано достатні та належні докази в обґрунтування позовних вимог, відповідачем не надано доказів в обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись статтями 72-77, 90, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Східноукраїнський екологічний інститут» (місцезнаходження: 03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 35; ), в особі представника - адвоката Букрєєва Вадима Анатолійовича (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві (місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19; ) та Головного управління ДПС у місті Києві (місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19; ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 12 вересня 2018 року № Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про застосування до Державного підприємства «Східноукраїнський екологічний інститут» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 288 444,03 грн.

3. Стягнути на користь Державного підприємства «Східноукраїнський екологічний інститут» судові витрати з Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві та Головного управління ДПС у місті Києві солідарно у розмірі 2163,33 грн. (дві тисячі шістдесят три гривні тридцять три копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко