Справа № 280/3116/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ

13 січня 2021 року Справа № 280/3116/20 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С. розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди та компенсації втрати частини доходів,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу перерахованої пенсії за вислугу років з 01.03.2018 року у заниженому розмірі: з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно щомісячно 50% від суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, а з 01.02.2019 до 31.12.2019 включно щомісячно у розмірі 75% від суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.02.2019;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно у розмірі 100% від суми підвищення до пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, а з 01.02.2019 по 31.12.2019 включно у розмірі 100% від суми підвищення по пенсії, визначеної станом на 01.02.2019;

- зобов`язати відповідача відшкодувати шкоду, завдану його протиправними діями позивачу, які полягають у зменшенні розмірі виплати перерахованої пенсії, шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь позивача відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 25000 грн. та компенсації втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії за вислугу років з 05.03.2019 до 31.12.2019 щомісячно в розмірі 75% перерахованої пенсії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 31.12.2019 включно у розмірі 100% від суми підвищення по пенсії, визначеної станом на 01.02.2019, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці, в задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено, стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять гривень) 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 набрало законної сили 07.08.2020.

На виконання рішення суду позивачу 08.09.2020 видано виконавчі листи.

11.01.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача, у якій заявник просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 в частині неправильного розрахунку доплати до пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 за результатами проведеного перерахунку пенсії у розмірі 100% підвищення пенсії, визначеної на 05.03.2019, внаслідок неправомірного завищення сум фактично виплаченої позивачу пенсії за цей період, а також неправильного розрахунку суми компенсації втрати частини доходів внаслідок заниження пенсії з 05.03.2019 по день фактичної виплати пенсії;

2) постановити ухвалу суду в порядку, передбаченому ст.249 КАС України, якою вказати начальнику ГУПФУ в Запорізькій області Жмурко С.О. :

- вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню ч.1 ст.370 КАС України, ч.4 ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №280/3116/20;

- вжити усіх необхідних заходів для забезпечення реального виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №280/3116/20 у повному обсязі, а саме здійснити розрахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 по 31.12.2019, виходячи із фактично виплачених сум пенсії позивачу за цей період - 7479,65 грн. щомісячно; здійснити розрахунок компенсації втрати ОСОБА_1 частини доходу внаслідок заниження пенсій за період з 05.03.2019 по день її фактичної виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159; здійснити виплату розрахованої доплати до пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 та компенсації втрати частини доходу внаслідок заниження пенсії з 05.03.2019 по день фактичної виплати;

3) вирішити питання щодо наявності підстав для притягнення до відповідальності посадових осіб ГУПФУ в Запорізькій області, безпосередньо відповідальних за виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №280/3116/20 із вини яких допущено порушення закону та прав позивача;

4) встановити Головному управлінню ПФУ в Запорізькій області строк для надання відповіді щодо виконання вказівок, що містяться в даній ухвалі суду, протягом одного місяця з дня отримання копії окремої ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч.5 ст.383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України.

З огляду на вищевикладене та враховуючи відсутність необхідності розгляду заяви позивача в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду заяви в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 6 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З системного аналізу вищезазначених норм, суд вказує, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливо у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі № 280/3116/20 позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснено перерахунок пенсії та нараховано доплату до пенсії, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків іх виплати.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вчиняє дії, спрямовані на виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для визнання таких дій протиправними.

Суд зазначає, що предметом розгляду справи №280/3116/20 було наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 05.03.2019 до 31.12.2019 та нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів з виплати сум пенсії у заниженому розмірі, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці, проте судом не досліджувались питання щодо розміру такої пенсії та компенсації втрати частини доходів з виплати сум пенсії, а тому суд не наділений повноваженнями надавати оцінку діям відповідача щодо визначення розміру пенсії в межах розгляду заяви позивача в порядку ст.383 КАС України. Крім того, суд зазначає, що безпосередньо обчислення розміру пенсії належить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду.

Частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, у разі незгоди з розміром пенсії після проведеного перерахунку, позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідним новим позовом.

Крім того, щодо посилань заявника на те, що з серпня 2020 року по грудень 2020 року жодних коштів, зазначених у розрахунку відповідача ГУПФУ в Запорізькій області позивачу фактично не виплачено, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З наявного в матеріалах справи розрахунку компенсації з урахуванням інфляції та на доплату (виплату, утримання) пенсії по рішенню суду вбачається, що на виконання вказаного судового рішення відповідачем проведено нарахування сум.

У спірному випадку заявник фактично не погоджується з невиплатою йому нарахованих сум, та, як наслідок вказує на допущення бездіяльності Головним управлінням щодо невиконання судового рішення в цій частині.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

При цьому, на переконання суду, затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пунктів 20, 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без відповідних бюджетних асигнувань чи з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Таким чином, нараховані позивачеві суму доплат мають бути виплачені за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Вказана постанова набрала чинності 28.08.2018, тоді як рішення у цій справі набрало законної сили 07.08.2020, отже, положення згаданої постанови застосовуються до спірних відносин.

Відповідно до пункту 1 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (далі - Порядок №649), цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно із пунктом 3-5 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з пунктом 6 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 10 Порядку №649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, управління при виконанні рішення суду, як орган державної влади, зобов`язане діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку №649.

Суд наголошує на тому, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а.

Також Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересам всього суспільства.

В спірному випадку судом не встановлено свідомого невжиття управлінням залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Відповідно до ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про залишення без задоволення заяви позивача ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі №280/3116/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі протягом 15 днів з дня її підписання.

Ухвала виготовлена в повному обсязі та підписана 13.01.2021.

Суддя М. С. Лазаренко