Справа № 460/6526/20
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 грудня 2020 року м. РівнеСправа №460/6526/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), у якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1% при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% відповідно до п.4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.03.2019 з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 14.02.2011 позивачу призначено пенсію за віком згідно з положеннями ст.37 Закону України "Про державну службу". З березня 2019 року позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач зазначила, що під час обчислення їй пенсії з березня 2019 року відповідачем невірно застосовано розмір величини оцінки одного року страхового стажу, а саме замість 1,35% застосовано 1%. В липні 2020 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про донарахування пенсії відповідно до п.4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%. Відповідач листом від 10.08.2020 №7050-6700/В-02/8-1700/20 повідомив, що застосувати величину оцінки одного року страхового стажу 1,35% немає підстав, оскільки позивача переведено з одного виду пенсії на інший, а величина оцінки одного року страхового стажу 1,35% відповідно до п.4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно при первинному призначенні пенсії.

Позивач з такими висновками відповідача не погоджується, зазначивши, що пенсія згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" їй призначена вперше. Покликаючись до положень ч.1 ст.9, ч.1 ст.10, ч.2 ст.40, ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV, позивач зазначає, що відповідач повинен був здійснити нарахування їй пенсії з дотриманням вимог ст.27, ст.40 цього Закону, в тому числі застосувати показник середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016-2018 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, тобто за три роки, що передують зверненню позивача за призначенням пенсії за віком.

Ухвалою від 13.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав до суду відзив, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що за матеріалами пенсійної справи з 15.02.2011 позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.03.2019 відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" автоматизованим способом проведено перерахунки пенсій, призначених на умовах цього закону, у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році".

Відповідно до вказаного Порядку пенсію обчислено із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017, а саме 3764,40 грн, на коефіцієнт 1,17 (тобто 3764,40 грн х 1,17 = 4404,35 грн).

Відповідно до абз. 1 пункту 6 цього Порядку, під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 цього Закону.

Відповідно до статті 25 названого Закону (в редакції, чинній на 01.03.2019), коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсій, визначається з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%.

Відповідач зазначив, що оскільки розмір пенсії за віком, перерахованої в автоматизованому режимі станом на 01.03.2019, став більшим за розмір пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу", то відповідно з 01.03.2019 пенсія за віком позивачу виплачується за Законом № 1058.

З урахуванням наведеного, вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду; з 15.02.2011 їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.10-12,27-28).

Відповідач у відзиві ствердив, що з 01.03.2019 позивача автоматизовано переведено на пенсію за віком за матеріалами пенсійної справи на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що відповідає наведеному позивачем у позовній заяві. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому в силу вимог ч.1 ст.78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню.

09.07.2020 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою, в якій вказала на невірне застосування розміру величини оцінки одного року страхового стажу, а саме 1% замість 1,35%, при призначенні їй пенсії з березня 2019 року. У зв`язку з чим просила здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% відповідно до п.4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.03.2019 з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.13-14).

Відповідач за результатами розгляду звернення позивача листом від 10.08.2020 №7050-6700/В-02/8-1700/20 повідомив про правомірність застосування середньої заробітної плати 4404,35 грн та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% при переведенні позивача автоматизованим способом на пенсію за віком на умовах Закону № 1058 з 01.03.2019 з наведенням підстав, аналогічних обґрунтуванню відзиву на позовну заяву (а.с.15-16).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-ІVособі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (в редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії державного службовця) (далі - Закон №3723-XII), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Матеріалами справи стверджено і сторони не заперечують, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку та наявністю необхідного страхового стажу, позивачу з 15.02.2011 була призначена та виплачувалася пенсія згідно з Законом №3723-XII, а з 01.03.2019 за матеріалами пенсійної справи в автоматизованому режимі відповідачем було переведено позивача на пенсію за віком згідно з Законом №1058-ІV.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VІІІ (далі - Закон № 2148-VІІІ), який набув чинності з 11.10.2017, внесено зміни, зокрема, до Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, який доповнено пунктами 4-3 - 4-7.

Відповідно до положень пункту 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Пунктом 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону передбачено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Частиною першою статті 25 Закону №1058-ІV, зі змінами, внесеними Законом № 2148-VІІІ, передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См х Вс / 100% х 12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Таким чином, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, згідно з положеннями пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, приписи частини третьої статті 45 Закону №1058-IV можуть бути застосовані під час переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом на інший. При цьому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення, передбаченої Законом №1058-ІV.

Разом з тим, суд зазначає, що ч.3 ст.45 Закону №1058-IV регулює правовідносини щодо переведення з одного виду пенсії на інший вид, які визначені саме Законом №1058-IV. Вказана норма не регулює правовідносини переведення з одного виду пенсії на інший, що визначені різними Законами.

Водночас, в даній адміністративній справі має місце призначення пенсії за іншим Законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону. Так, позивач отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", яка передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а з 01.03.2019 позивачу призначено пенсію згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вперше.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.03.2018 у справі №185/1474/17 (№ К/9901/3035/17), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

При цьому, суд підкреслює, що спірні правовідносини сторін виникли з 01.03.2019, а не в період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

З огляду на зазначене, суд вважає, що положення абзацу першого пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, які встановлюють, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, не поширюються на правовідносини щодо визначення позивачу пенсії за віком при її призначенні з 01.03.2019.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1% при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання здійснити перерахування та виплату такої пенсії з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% відповідно до пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону, починаючи з 01.03.2019.

Щодо застосування розміру середньої заробітної плати при обчисленні пенсії позивачу з 01.03.2019, суд зазначає таке.

За обставинами справи, призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV не було зумовлене заявою пенсіонера, а здійснене органом Пенсійного фонду в автоматизованому режимі у зв`язку з індексацією заробітку з 01.03.2019 (а.с.30).

Суд враховує, що згідно з ч.2 ст.42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Пунктом 13 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017) передбачено, що у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №124).

Пунктом 8 Порядку №124 (в редакції, чинній станом на 01.03.2019) визначено, що перерахунок пенсії особам, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначено, зокрема, відповідно до Закону №3723-XII, проводиться для визначення частини розміру, обчисленої відповідно до Закону №1058-IV.

Якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону №1058-IV, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого, зокрема, відповідно Закону №3723-XII, проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом №1058-IV, за матеріалами пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс-повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку України.

Особи, пенсію яким відповідно до абзацу другого цього пункту переведено на пенсію на умовах Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду України для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законодавчих актів, передбачених абзацом другим цього пункту, з установленням розміру пенсії/щомісячного довічного грошового утримання, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому надійшла відповідна заява.

Як ствердив відповідач в листі від 10.08.2020 №7050-6700/В-02/8-1700/20 та у відзиві на позовну заяву, відповідно до Порядку № 124 перерахунок пенсій з 01.03.2019 проводився шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року, а саме 3764,40 грн, на коефіцієнт 1,17 (тобто 3764,40 х 1,17 = 4404,35 грн).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп - Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Положеннями ч.2 ст.40 Закону №1058-IV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кзn), К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Суд вважає, що оскільки 01.03.2019 пенсію позивачу згідно із Законом №1058-IV призначено вперше, то у позивача виникає право на застосування формули визначення розміру пенсії, яка використовується при призначенні пенсії вперше, відповідно до статті 40 Закону №1058-ІV, а не з тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході з одного виду пенсії на інший.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 09.06.2015 року у справі № 21-550а14 та від 31 березня 2015 у справі № 21-612а14.

Суд встановив, що після проведеного відповідачем перерахунку пенсії з 01.03.2019 позивач звернулась до органу Пенсійного фонду з заявою від 09.07.2020, в якій просила, зокрема, здійснити перерахунок та оплату пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки, тобто за три календарні роки, що передують даті призначення пенсії. Однак, відповідач всупереч приписам статей 27, 40 Закону №1058-IV безпідставно відмовив у здійсненні відповідного перерахунку.

Враховуючи встановлені обставини, з метою захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2019 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначення пенсії відповідно до Закону України №1058-IV, з урахуванням виплачених сум.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

За приписами ч.3 ст.139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33000; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної з 01 березня 2019 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначення пенсії, з 01 березня 2019 року з урахуванням виплачених сум.

Відмовити в позові в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1% при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання здійснити перерахування та виплату такої пенсії з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% відповідно до пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01 березня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028; ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 січня 2021 року.

Суддя Н.О. Дорошенко