Справа № 520/15726/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 січня 2021 р. справа № 520/15726/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті на його користь недоодержаної пенсії за дні життя його матері, померлої пенсіонерки ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 10.06.2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоодержану пенсію за дні життя його матері, померлої пенсіонерки ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 10.06.2017 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

22.12.2020 року до канцелярії суду представником позивача було надано клопотання про витребування доказів.

Згідно з положеннями ч.1 ст.80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Судом встановлено, що клопотання про витребування доказів судом подане з пропуском строку, зазначеного в частині другій статті 79 цього Кодексу, до вказаного клопотання не надано доказів, які підтверджують, що позивач здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу, відповідно вказане клопотання залишає без задоволення.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , 1935 року народження, яка мешкала у м. Красний Луч м.Петровське Луганської області. За період життя з березня 2016 року по вересень 2019 року матір позивача не отримувала пенсію через початок антитерористичної операції на Сході нашої держави, що призвело до припинення функціонування органів пенсійного фонду України в місцевості, якій мешкала за життя померла. Точний розмір недоодержаної пенсії позивачу невідомий, оскільки він неодноразово змінювався за дні життя спадкодавця. В січні 2020 року позивач, після отримання свідоцтва про смерть матері, звернувся із заявою до Приморської державної нотаріальної контори міста Одеса з питанням про відкриття спадкової справи для прийняття спадщини. 16 березня 2020 року ОСОБА_3 , державний нотаріус Приморської державної нотаріальної конторою міста Одеса, на підставі статті 126.1 Цивільною кодексу України спадкоємцем майна ОСОБА_2 визнала її сина-позивача по справі та видала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого оцінка спадкового майна склала 59345,39 грн. 11 червня 2020 року спадкоємцем було подано пакет документів для призначення виплати недоодержаної пенсії в порядку спадкування до структурного підрозділу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. 11 вересня 2020 року відповідачем було виплачено недоотриману пенсію за дні життя померлого пенсіонера за період з 10.06.2017 року по 30.09.2019 року в розмірі 52334,49 грн. Позивач не погоджується з діями відповідача щодо відмови у виплаті недоодержаної пенсії за дні життя померлої пенсіонерки ОСОБА_2 1935 року народження за період з 01.03.2016 року по 10.06.2017 року, з огляду на те, що матір позивача недоотримала пенсійні виплати не з власної вини, а внаслідок того, що проживала в районі проведення антитерористичної операції в місті Красний Луч (нині Хрустальний) міста Петровське Луганської області, що і стало приводом для звернення з даним адміністративним позовом до суду.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Представник відповідача вказав, що позивачем через представника 11.06.2020 року було направлено пакет документів для одержання недоотриманої пенсії. Листом від 22.07.2020 року №5708-7974/С-02/8-2000/20 Шевченківського відділу громадян у м. Харків (сервісний центр) було надано відповідь на адвокатський запит, відповідно до якого згідно із вимогами ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нарахована сума пенсії, на виплату якої пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення з заявою про отримання пенсії. Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державними нотаріусом Шевцовой О. В. Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, було відкрито спадщину. Спадщина складалась з права власності на суму недоотриманої пенсії у розмірі 59345,39 грн., спадкоємцем якої є ОСОБА_1 .. Оскільки пенсіонер не звертався особисто за поновленням пенсії, недоотримана пенсія розраховується з моменту звернення за нею. В червні 2020 року було нараховано разове доручення на суму 52334,49 грн. за період 10.06.2017 року по 30.09.2019 року. Оскільки позивач звернувся до управління 11.06.2019 року із заявою про отримання недоотриманої пенсії, управлінням було переглянуто розмір виплати недоодержаної пенсії відповідно до норм статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка склала 52334,49 грн. Відповідно до зазначеного, відповідач вважає, що Управління здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1935 року народження, яка мешкала у м. Красний Луч м.Петровське Луганської області, як внутрішньо - переміщена особа отримувала пенсію з червня 2014 року в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Згідно довідки про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.06.2014 року по 30.09.2019 року, яка була надана відповідачем до суду на виконання ухвали про витребування доказів та є належним доказом у справі: за період з 01.06.2014 року по 01.03.2016 року ОСОБА_2 була нарахована та виплачена пенсія, в період з 01.03.2016 року по 09.06.2017 року пенсійні виплати не нараховувались та не виплачувались, з 10.06.2017 року по 30.09.2020 року нарахована, але не виплачена пенсія складає 52334,49 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державними нотаріусом Шевцовой О. В. Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, було відкрито спадщину. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_2 , спадщина складається з недоотриманої пенсії у розмірі 59345,39 грн., спадкоємцем якої є син померлої - ОСОБА_1 ..

Позивачем, через представника, 11.06.2020 року було направлено пакет документів для одержання недоотриманої пенсії.

Листом від 10.09.2020 року №7148-11605/С-02/8-2000/20 Шевченківського відділу громадян у м. Харків (сервісний центр) було надано відповідь на адвокатський запит, відповідно до якого згідно із вимогами ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нарахована сума пенсії, на виплату якої пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення з заявою про отримання пенсії. Оскільки пенсіонер не звертався особисто за поновленням пенсії, недоотримана пенсія розраховується з моменту звернення за нею. В червні 2020 року було нараховано разове доручення на суму 52334,49 грн. за період 10.06.2017 року по 30.09.2019 року.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що 11.09.2020 року позивач отримав недоотриману пенсію померлої матері у розмірі 52334,49 грн. за період 10.06.2017 року по 30.09.2019 року.

Не погоджуючись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті на його користь недоодержаної пенсії за дні життя його матері, померлої пенсіонерки ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 10.06.2017 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

При вирішені спору суд виходить з того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV(далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №1058-ІV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно з положеннями ст. 52 Закону №1058-IV,сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Пунктом 2.26 Порядку № 22-1 визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно пункту 2.26 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/118476 для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщину у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про спадщину.

На підставі вищевикладеного для виплати недоотриманої пенсії за померлу особу застосовуються приписи п. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відтак позивачу було нараховано та виплачено недоотриману пенсію за померлої матері позивача, спадкодавця - ОСОБА_2 не більше за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Суд зазначає, що обсяг прав спадкоємця на отримання пенсійних виплат померлої особи не може бути більшим за обсяг прав на такі виплати самого померлого пенсіонера.

Оскільки приписами п. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено право пенсіонера на отримання пенсійних виплат не більше ніж за 3 роки до дня звернення із заявою на отримання пенсії, спадкоємець такого пенсіонера не може отримати більший обсяг прав та претендувати на нарахування та виплату всього періоду неодержаних сум пенсій, оскільки період з 01.03.2016 року по 10.06.2017 року не входить до належних ОСОБА_2 сум пенсій на підставі наведених норм.

Окрім цього, суд наголошує, що матеріали справи не містять жодного доказу, що за життя ОСОБА_2 зверталась до відповідача або до суду відносно поновлення виплати пенсії та доказів того, що за її життя пенсію було відновлено.

Таким чином, судом не встановлено порушення відповідачем прав позивача, оскільки нарахування та виплати недоотриманих пенсіонером сум пенсії, здійснені у відповідності до норм чинного законодавства, яке є чинним та не скасовано станом на день розгляду справи судом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за наведеними у позовній заяві обґрунтуванням адміністративного позову, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Клопотання представника позивача про витребування доказів - залишити без задоволення.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.01.2021 року.

Суддя Біленський О.О.