Справа № 520/15952/2020
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 р. № 520/15952/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Скасувати рішення №54 відділу з питань перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.06.2020 щодо відмови ОСОБА_1 , у переході з пенсії 3 групи інвалідності на пенсію за вислугу років згідно заяви від 12.06.2020.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, З під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, код ЄДРГІОУ 14099344) здійснити призначення та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за вислугою років з часу звернення із заявою від 12.06.2020 з розрахунку 90% від середнього розміру щомісячної заробітної плати (без обмеження її максимального розміру), обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією (на підставі довідок прокуратури Харківської області від 04.06.2020 №18-415, в яких зазначено загальний розмір надбавок, премій та інших виплат за період з 2015 по 01.06.2020 - всього 970432,78 грн., індексацію грошових доходів 12333,51 грн., розміри посадового окладу - 5 660 грн. і надбавки за вислугу років (30%) - 1698 грн., а також виходячи з розміру надбавки за класний чин «молодший радник юстиції» - 2000 грн., який застосовувався до втрати 25.09.2019 чинності ст.5.3 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону від 14.08.2014 №1642-VII та Положенням про класні чини працівників органів прокуратури України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 №1795-ХII) та без обмеження максимального розміру пенсії, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІІІ».

В обґрунтування позову зазначено, що рішення №54 відділу з питань перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.06.2020 щодо відмови ОСОБА_1 , у переході з пенсії 3 групи інвалідності на пенсію за вислугу років згідно заяви від 12.06.2020 є протиправним та таким, що порушує права позивачки на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 116.11.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 16.12.2020 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуване позивачкою рішення №54 відділу з питань перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.06.2020 щодо відмови ОСОБА_1 , у переході з пенсії 3 групи інвалідності на пенсію за вислугу років згідно заяви від 12.06.2020 є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України, оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж роботи за вислугу років - 24 роки 6 місяців, передбачений ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697 - VII, а отже у відповідача відсутні підстави в призначенні позивачці пенсії за вислугу років.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 12.06.2020 року позивачка - ОСОБА_1 , звернулась до відділу з питань перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід з пенсії 3 групи інвалідності (трудове каліцтво), призначеної згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення" на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 "Про прокуратуру" (від 05.11.1991 року в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001) при наявності стажу роботи 20 років та розрахунку пенсії у розмірі 90% від розміру заробітної плати.

Рішенням №54 відділу з питань перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.06.2020 позивачці було відмовлено в переведенні на пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", в зв`язку з відсутністю стажу роботи по вислузі років 24 роки 6 місяців.

Також судом встановлено, що вказаним вище рішенням було зазначено, що відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру ", прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення ( 12.06.2020 рік) вислуги років не менше 24 років 6 місяців, в тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

За даними документами загальний страховий стаж роботи позивачки - ОСОБА_1 складає 33 роки 10 місяців 20 днів, в тому числі стаж, який дає право на пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру " складає - 20 рік 11 місяців 19 днів, а саме: з 15.01.1997 року по 16.05.2002 рік - 05 років 04 місяців 01 дні., з 29.09.2004 року по 19.05.2012 рік - 07 років 07 місяців 21дні., з 05.06.2012 року по 31.05.2020 рік -07 років 11 місяців 27 днів.

Робота на посадах прокурорів складає - 19 років 10 місяців 01 днів, а саме: з 04.03.1998 року по 16.05.2002 рік - 04 років 02 місяців 13 днів, з 29.09.2004 року по 19.05.2012 рік - 07 років 07 місяців 21 днів, з 05.06.2012 року по 31.05.2020 ріку - 07 років 11 місяців 27 днів.

Позивачка, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернулась за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру ", прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення ( 12.06.2020 рік) вислуги років не менше 24 років 6 місяців, в тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Отже, на час звернення позивачки до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії відповідно до положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Положення Закону № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-XII та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України. Понад те, у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 цей Суд вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У Рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи наведені положення, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови № 1013 та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду викладеними в постановах від 20 лютого 2018 року справа № 711/6019/16-а, від 02 березня 2018 року справа № 264/1617/17, № 761/21804/17.

З огляду на вищевикладене, та з врахуванням того, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж роботи за вислугу років - 24 роки 6 місяці, передбачений ст. 86 ЗУ "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, (стаж ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру " складає - 20 рік 11 місяців 19 днів), суд дійшов висновку, про відсутність підстав для призначення пенсії позивачки за вислугу років, а отже рішення №54 відділу з питань перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.06.2020 щодо відмови ОСОБА_1 , у переході з пенсії 3 групи інвалідності на пенсію за вислугу років згідно заяви від 12.06.2020.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.