Справа № 524/3755/19
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3755/19
Провадження №2-а/524/60/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді: Предоляк О.С.,
при секретарі судового засідання: Яковлєвій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Павлюченка Євгенія Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Павлюченка Є.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову зазначає, що 10.05.2019 року поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Павлюченком Є.М. винесено постанову серії ДП18 № 664738, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст.121 КУпАП та накладено штраф в сумі 680 грн.
Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.
Позивач ОСОБА_1 надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Павлюченко Є.М. у судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшов письмовий відзив. Просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.
Згідно із КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Судом встановлено, що згідно з постановою від 10.05.2019 серії ДП18 № 664738, водій ОСОБА_1 10.05.2019 року о 09 год. 05 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський, 395 км, керував автобусом VANHOOL 815 д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічні несправності, а саме тріщина на лобовому склі в зоні дії склоочисників, чим порушив п.п. 31.4 ПДР України, у зв`язку з чим притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.
Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Частиною 2 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.
Відповідно до розділу 6 ДСТУ 3649:2010. Вимоги щодо безпечності технічного стану КТЗ, а саме п. 6.8.5: на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.
На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем до суду надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.
Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем, на ньому зафіксовано спілкування поліцейського з позивачем. У цьому записі відсутні будь-які фактичні дані, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. З даного відеозапису не можливо однозначно встановити, що на транспортному засобі тріщина на лобовому склі в зоні дії склоочисників, оскільки відео не чітке, не сфокусовано на лобовому склі та поганої якості.
Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав.
Позивач стверджує щодо дотримання ним вимог ПДР, заперечив вчинення правопорушення, на підтвердження позовних вимог надав копію дорожнього листа від 10.05.2019 року, згідно якого автобус технічно справний і був допущений до рейсу механіком ПП «Авто-2002», натомість відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень не врахував пояснення водія, не спростував наведені ним доводи, не довів правомірність прийнятого ним рішення.
Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача та з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити.
Керуючись ст.ст.5-10,14,77,139,242-246,250,295,297,286 КАС України, ст.ст.7,245,246,247,251,254,258,279 КУпАП, суд
Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Павлюченка Євгенія Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 664738 від 10.05.2019, винесену поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Павлюченком Є.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.
Провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.С. Предоляк