Справа № 308/3870/19
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3870/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Закарпатській області ДПП, старшого лейтенанта поліції Ісак Д.І., та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до інспектора ВБДР УПП в Закарпатській області ДПП, старшого лейтенанта поліції Ісак Д.І., та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. 00 коп.

Позов мотивує тим, що відносно нього, старшим лейтенантом поліції Ісак Д.І., було винесено постанову від 03.04.2019 року серії НК № 335859, відповідно до якої, він, будучи посадовою особою філії Ужгородська ДЕД ДП "Закарпатський облавтодор відповідальний за експлуатаційний стан, не вжив заходів по ліквідації ям та вибоїн на проїжджій частині, автодороги М-25, Соломоново-Велика Добронь-Яноші з 20 до 24 км., та не позначив відповідними дорожніми знаками, чим порушив правила норм та стандарти утримання доріг п 3.1.1 ДСТУ 3587-97 ст.12 3У «Про дорожній рух» п.1.5 ПДР України.

Позивач вказує, що накладене на нього стягнення вважає необгрунтованим, а постанову про накладення такого стягнення безпідставною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законодавством України встановлено адміністративну відповідальність, не доведено невід`ємні складові такого проступку його вину та причетність, як суб`єкта до вчинення даного адміністративного правопорушення.

Просить суд скасувати постанову від 03.04.2019 року серії НК № 335859 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Разом з тим, до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності, де ним зазначено, що позовні вимоги він підтримує та просить задовільнити в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, явку свого представника до суду не забезпечили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Станом на день розгляду справи старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , а також представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, не скористалися своїм процесуальним правом щодо надання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк.

Згідно вимог ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов до наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 03.04.2019 року серії НК № 335859 в справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором ВБДР УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенантом поліції Ісак Д.І., ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн.

Згідно фабули вказаної постанови він, будучи посадовою особою філії «Ужгородська ДЕД» ДП Закарпатський облавтодор, відповідальною за експлуатаційний стан та утримання дороги не вжив своєчасно заходи по ліквідації ям та вибоїн на проїжджій частині автодороги М-25 Соломоново-ВеликаДобронь-Яноші з 20 по 24 км. та не позначив відповідними дорожніми знаками, чим порушив правила норм та стандарти утримання доріг п 3.1.1 ДСТУ 3587-97 ст.12 3У «Про дорожній рух», п.1.5 ПДР України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 140 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням є порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до статті 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно із п. 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

За змістом ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Статтями 11-13 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачені обов`язки, права та відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: 1) стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; 3) відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом; 4) відповідність нормативно-правовим актам розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 5) цільове використання бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування; 6) санітарний та екологічний стан автомобільних доріг загального користування та їх смуг відведення.

Згідно із статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; участь у розробці положень про спеціальні структури управління дорожнім рухом; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; організація і здійснення заходів, спрямованих на захист навколишнього природного середовища; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; передача права на будівництво комунальних та інших споруд, прокладання комунікацій, на захисні роботи і споруди, сервісні споруди та обладнання відповідно до чинного законодавства; проведення робіт по створенню і утриманню придорожніх зелених насаджень та інше; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; влаштування місць для зупинок транспортних засобів, стоянок і відпочинку учасників дорожнього руху та створення інших об`єктів дорожнього сервісу; розробка та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів системами термінового зв`язку для виклику Національної поліції, екстреної медичної допомоги та технічної допомоги; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання; проведення лінійного аналізу аварійності на підвідомчих автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Згідно з частиною третьою статті 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Позивач стверджує, що в розумінні чинного законодавства він не є особою відповідальною за утримання доріг.

Судом встановлено, що відповідно до договору №4 від 31.01.2018 року, що укладений між із Службою автомобільних доріг у Закарпатській області, в особі начальника Поповича М.М., яка визначена замовником виконання робіт,та ДП «Закарпатський облавтодор», в особі директора Немеш І.М., що визначене виконавцем робіт, останній зобов`язується у порядку та на умовах, визначених вказаним договором, своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Закарпатської області, окрім а/д М-06 Київ-Чоп та автодоріг державного значення в межах Виноградівського і Берегівського районів, згідно технічного завдання за рахунок коштів державного бюджету, та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов`язується прийняти надані згідно із цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів передбачених на ці цілі на його рахунок.

Відповідно до п. 1.4 Договору, послуги надаються виконавцем згідно планів завдань затверджених замовником.

За умовами п.1.6. цього договору Виконавець приймає на себе зобов`язання на надання послуг на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Закарпатській області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «про дорожній рух».

10.09.2018 року, до вказаного договору, між сторонами укладено Додаткову угоду №4/4.

Згідно положення №75 від 30.07.2012 року, ст. 1.2 Філія «Ужгородська ДЕД» ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні автодороги України» створена як відокремлений структурний підрозділ ДП «закарпатський облавтодор» ВАТ «ДАК «автомобільні дороги України» відповідно до рішення Засновника Підприємства за пропозицією Підприємства, що утворене згідно наказу Державної служби автомобільних доріг України від 09.04.2002 №156.

Таким чином, за вищевказаним підрядним договором, підрядник ДП Закарпатський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України в особі філії, зобов`язується виконати лише ті види і обсяги робіт, які встановлені замовником Службою автомобільних доріг у Закарпатській області, та на які замовник має відповідне фінансування з бюджету.

Проте, від замовника коштів не надходило та розпорядження щодо виконання робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги М-25 Соломоново-Велика Добронь-Яноші з 20 по 24 км до ДП «Закарпатський облавтодор» не подавались.

Наведене підтверджується довідкою №694/06-13 від 17.12.2019 року т.в.о. директора ДП «Закарптський облавтодор», а також "набором робіт", що затверджений заступником начальника САД - Рурич В.А..

Крім того, судом встановлено, що філія "Ужгородська ДЕД" ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України», не одержує бюджетних коштів для проведення ремонтних робіт автомобільних доріг, а здійснює виконання цих робіт за укладеними договорами, а тому відповідальність несе лише за невиконання або неналежне виконання умов укладених договорів.

За наявності замовника та укладеного договору підряду ДП Закарпатський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України в особі філій не має правових підстав для виконання робіт, види та обсяги яких не встановлені замовником (п. 1.4 Договору №4 від 31.01.2018р.).

Відповідно до Закону України Про автомобільні дороги суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 140 КУпАП в частині незабезпечення приведення у відповідність до діючих норм і стандартів доріг загального користування є посадові особи балансоутримувача автомобільних доріг, розпорядників бюджетних коштів у сфері закупівлі підрядних робіт на здійснення поточного ремонту та експлуатаційного утримання. При цьому відповідальність вони несуть лише за наявності необхідного фінансування.

Тобто, ДП Закарпатський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, зокрема в особі філії, не є суб`єктом даних правовідносин, а отже і не може нести адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Також, як вже встановлено, посадова особа підрядника несе відповідальність виключно за невиконання або неналежне виконання робіт, які попередньо замовлені, у межах виділених замовником коштів.

Таким чином, начальник філії «Ужгородська ДЕД» ДП Закарпатський облавтодор ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України, яка не є юридичною особою, а відокремленим структурним підрозділом дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, не є суб`єктомданих правовідносин, а отже і не може нести адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч.1 ст. 283 КУпАП).

Матеріали справи не містять доказів про те, що усунення порушень експлуатації дороги належить до компетенції позивача і що він мав можливість усунути ці порушення.

Із змісту п. 3 частини 3 статті 286 КАС України вбачається, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем, інспектором Ісак Д.І., а також представником ДПП НП України, відзиву на позов до суду не подано .

Доводи позивача наведені в позовній заяві не викликають сумніву, оскільки відповідачами жодних належних та допустимих доказів в підтвердження правомірності винесення оскаржуваного рішення суду не надано, тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення

Керуючись ст.ст.7, 11-13Закону України "Про автомобільні дороги", ст.9, 12, 24 Закону України «Про дорожній рух», ст. ст.8, 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, ст.ст.7, 140, 251, 256, 280 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Закарпатській області ДПП, старшого лейтенанта поліції Ісак Д.І., та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 335859 від 03.04.2019 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 140 КУпАП та закрити провадження у справі про таке адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. В даному випадку апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя: О.А. Придачук