Справа № 127/26077/20
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/440/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" січня 2021 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Панчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора 3-ї роти батальону Управління патрульної поліції в Закарпатській області капрала поліції Трохимчука Олександра Олександровича, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у Закарпатській області (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. О. Кошового, 2) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.07.2020 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАМ № 2897373 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що він 30.07.2020 о 08 год. 46 хв. на автомобільній дорозі «Київ-Чоп» 801 км., Закарпатська область, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 122 км/год. при наявності знаку 3.29 (70км/год.) ТС000704, чим порушив п. 12,4 ПДР перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год. та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 3 КУпАП.
Вищевказану постану позивач вважає незаконною та не обґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що останній не погоджується із оскарженою постановою у зв`язку з тим, що обставини зазначені в ній не підтверджено належними і допустимими доказами скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 3 КУпАП за обставин, вказаних в розділі 5 постанови.
Позивач звертає увагу на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає у АДРЕСА_1 , однак він не отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 та не керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, в Закарпатській області ніколи не був, а тому об`єктивно не міг вчинити вказане в постанові адміністративне правопорушення.
Згідно відомостей з інтернет - ресурсу «UNDA» (онлайн безкоштовної перевірки автомобіля по державному номеру), автомобіль «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 первинно зареєстрований 18.07.2018 року та був придбаний в торгівельній організації, який ввезено за кордону. Реєстрацію здійснено в сервісному центрі ТСЦ 8046 (м. Київ, Столичне шосе, 104). Власником транспортного засобу являється невідома позивачу юридична особа.
Також, позивач звертає увагу на те, що він працює директором ПП «Паріс-Ф» (м. Вінниця), яке обслуговується у Вінницькому відділенні № 1 АТ «Альфа Банк». Оскаржену постанову позивач не підписував та підпис, який міститься в оскарженій постанові серії ЕАМ № 2897373 від 30.07.2020 позивачу не належить.
Викладені обставини свідчать про те, що позивач не вчиняв правопорушення зазначеного в постанові серії ЕАМ № 2897373.
Крім того, позивач звертає увагу на те, що влітку 2007 року з його автомобіля, який знаходився по вул. Червоноармійська в місті Вінниці було викрадено барсетку з грошима та належними йому документами у зв`язку з чим позивачем було отримано нове посвідчення водія. Також, в 2016 році позивач отримував нове посвідчення водія в зв`язку зі здачею іспиту на нову категорію транспортного засобу, однак жодне із вищевказаних посвідчень водія не містило в собі серії та номеру, вказаного в оскарженій постанові.
З урахуванням викладених обставин позивач вважає, що інспектор Трохимчук О.О. виніс оскаржену постанову при відсутності будь-яких доказів їх вчинення за обставин викладених в оскарженій постанові, не встановивши достеменно особу правопорушника.

На підставі викладеного просить його позовну заяву задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Відповідач та третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача представник Управління патрульної поліції у Закарпатській області в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

25.11.2020 ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та запропоновано останньому усунути недоліки позовної заяви. 08.12.2020 позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Ухвалою від 09.12.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти батальону Управління патрульної поліції в Закарпатській області капрала поліції Трохимчука О.О., третьої особи без самостійних вимог Управління патрульної поліції у Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.
Відповідачі в судове засідання не з`явився та не надіслали письмових заперечень проти позову, що у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Із матеріалів справи вбачається, що 30.07.2020 інспектором 3 роти батальйону УПП у Закарпатській області капрала поліції Трохимчуком О.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2897373, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 30.07.2020 о 08 год. 46 хв. на автомобільній дорозі «Київ-Чоп» 801 км., Закарпатська область, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 122 км/год. при наявності знаку 3.29 (70км/год.) ТС000704, чим порушив п. 12,4 ПДР перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год. та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 3 КУпАП.
Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.
Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором 3 роти батальйону УПП у Закарпатській області капралом поліції Трохимчуком О.О..

Частина 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 122 км/год. при наявності знаку 3.29 (70км/год.) ТС000704, чим порушив п. 12.4 ПДР.

Згідно п. 12.4ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Дорожній знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості". Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.
Доказів, які підтверджували те, що позивач керував вказаним автомобілем за обставин викладених в оскарженій постанові, судом встановлено не було.

Отже, приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Закарпатській області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак видео з нагрудної камери інспектора суду не надано.

Оскільки відповідачем не представлено суду заперечень на даний позов та не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Крім того, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАМ № 2897373 від 30.07.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором 3 роти батальйону УПП у Закарпатській області капралом поліції Трохимчуком О.О. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького міського суду Вінницької області даної позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у загальному розмірі 420 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 08.12.2020.

Згідно ст. 246 ч. 5 п. 2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліціїНаціональної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 3 ст. 122, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 132, 139, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора 3-ї роти батальону Управління патрульної поліції в Закарпатській області капрала поліції Трохимчука Олександра Олександровича, третьої особи без самостійних вимог Управління патрульної поліції у Закарпатській області (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. О. Кошового, 2) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задоволити.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 2897373 від 30.07.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень, винесену інспектором 3 роти батальйону УПП у Закарпатській області капралом поліції Трохимчуком Олександром Олександровичем та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліціїНаціональної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя