Справа № 460/3741/19
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2021 року м. Рівне №460/3741/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
В С Т А Н О В И В:

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.10.2019 №126824-50 у сумі 2 025 950,58 грн.

Мотивуючи вимоги позову зазначало, що судом було встановлено, що відповідно до рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові МГУДФС від 25.10.2016 №/13284 до позивача вже застосовувався штраф та нараховувалась пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 01.08.2014 по 08.07.2016.Було враховано той факт, що суб`єктом владних повноважень - відповідачем по даній справі, при прийнятті оспорюваного у ній рішення про застосування штрафу та нарахування пені за період з 01.01.2016 по 30.09.2016 не враховано (не взято до уваги) та не відображено в інтегрованій картці судове рішення, яким встановлено обставини, які мають значення для даної справи - відсутність підстав для застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за зазначений період, що свідчить про відсутність підстав для повторного нарахування санкцій. Більше того, було встановлено, що податковим органом протягом тривалого часу допускалась бездіяльність щодо нездійснення належного адміністрування податків внаслідок не відображення в обліку рішень суду, що призвело до невірного обрахування контролюючим органом суми періоду прострочки та безпідставного визначення сум штрафних санкцій і пені. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 26.12.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 31.01.2020 на 09:15 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву від 15.01.2020, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування таких заперечень про те, що у відповідності до вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який підлягає сплаті незалежно від його фінансового стану. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. За даними АС "Податковий блок" станом на 30.09.2019 загальна сума заборгованості позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 2025950,58 грн. На підставі цих даних Головним управлінням ДПС у Рівненській області сформовано оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) відповідно до вимог чинного законодавства. За наведеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позову (а.с.36).

31.01.2020 підготовче судове засідання відкладено до 21.02.2020 до 12:00 год.

Ухвалою суду від 21.02.2020 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 20.03.2020 на 14:30 год.

Ухвалою суду від 20.03.2020 розгляд адміністративної справи №460/3741/19 відкладено до 24.04.2020 до 10:15 год.

Ухвалою суду від 24.04.2020 розгляд адміністративної справи №460/3741/19 відкладено до 18.05.2020 до 16:00 год.

Ухвалою суду від 18.05.2020 розгляд справи №460/3741/19 відкладено до 25.06.2020 до 16:00 год.

Ухвалою суду від 25.06.2020 розгляд справи №460/3741/19 відкладено до 03.08.2020 до 14:30 год.

Ухвалою суду від 03.08.2020 клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи залишено без задоволення. Причини неявки позивача у судове засідання визнано неповажними. Розгляд адміністративної справи №460/3741/19 відкладено до 17.09.2020 до 16:00 год.

Ухвалою суду від 17.09.2020 клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи - залишено без задоволення. Причини неявки позивача у судове засідання визнано неповажними. У задоволенні клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів - відмовлено. Розгляд адміністративної справи №460/3741/19 відкладено до 16.10.2020 до 09:30 год.

16.10.2020 судове засідання з розгляду справи по суті у справі не відбулося, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді.

Ухвалою суду від 21.10.2020 судове засідання з розгляду справи по суті у справі №460/3741/19 відкладено на 19.11.2020 на 09:30 год.

Ухвалою суду від 19.11.2020 вирішено перейти до розгляду справи №460/3741/19 у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов до наступних висновків.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" з 12.03.2001 перебуває на обліку у податковому органі як платник єдиного внеску.

02.10.2019 Головним управлінням ДПС у Рівненській області сформовано вимогу №Ю-126824-50 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, станом на 30.09.2019, в сумі 2025950,58 грн. (а.с.12).

Не погоджуючись із такою вимогою, позивач оскаржив її в адміністративному порядку, в результаті чого Державною податковою службою Україною 15.11.2019 прийнято рішення №9714/6/99-00-08-06-0 про залишення скарги позивача без задоволення, а вимогу від 02.10.2019 №Ю-126824-50 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску без змін (а.с.13-15, 16-17).

Вказане рішення ДПС України позивачем отримано 18.11.2020.

Не погоджуючись із вказаними вимогами про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ (далі Закон №2464) встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з приписами п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2464 недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.4 зазначеного Закону платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, позивач в розумінні зазначених вимог Закону є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону №2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 Закону №2464 визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Частиною 8 статті 9 Закону №2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п.12 ст.9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

На підставі Закону України №2464 розроблено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі Інструкція №449).

Пунктом 3 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що у разі якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або борги зі сплати фінансових санкцій орган доходів і зборів протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилає вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

З огляду на викладене, вимога про сплату боргу (недоїмки) виноситься за даними інформаційної системи, без проведення перевірки.

Відомостями, що містяться в долученій до матеріалів справи відповідачем інтегрованій картці платника податків, підтверджується наявність за позивачем недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на час формування спірної вимоги (а.с.37-51).

Поряд з цим, жодного доказу на підтвердження протиправності винесення вимоги від 02.10.2019 №126824-50 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у сумі 2025950,58 грн., як і доказів відсутності такого боргу (недоїмки) позивачем у ході судового розгляду надано не було.

Відповідно до п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Разом з тим, обов`язком позивача є виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При розгляді справи встановлено, що оскаржуване рішення відповідає вимогам законодавства, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з врахуванням всіх обставин справи. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

У сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Повний текст рішення складено з урахуванням часу перебування головуючого судді у відпустці.

Керуючись ст.205, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (вул.С.Бандери, 2, м. Рівне, 33028, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, ) про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 11 січня 2021 року.

Суддя С.А. Борискін