Справа № 640/14035/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бєлової Л.В. та суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., перевіривши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора з особливих доручень відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в м. Києві Перекос Катерини Олександрівни, Головного управління Національної поліції в м. Києві про визнання протиправним та скасування висновку, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована 16 жовтня 2020 року за вх. № 313.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Апелянту надано строк для усунення недоліків 7 (сім) днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду: обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року із зазначенням поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності.

30 листопада 2020 року позивач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 07 грудня 2020 року.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, 08 грудня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків апеляційної скарги.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт вказує, що не мав можливості подати апеляційну скаргу в строк, встановлений КАС України, у зв`язки з тим, що знаходився на самоізоляції у зв`язку із зараженням коронавірусною інфекцією його рідних, що проживають разом з ним.

Перевіривши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що апелянт оскаржує рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року подано 15 жовтня 2020 року та зареєстровано 16 жовтня 2020 року за вх. № 313.

Отже, апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року подано з пропуском 30-денного строку, передбаченого КАС України.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Так, у поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач вказує, що з 05 серпня по 25 серпня 2020 року на коронавірус захворів син позивача, після його одужання з 26 серпня 2020 року по 08 вересня 2020 року позивач перебував 14 днів на самоізоляції, а з 09 вересня по 30 вересня 2020 року на коронавірус захворіла дружина позивача, після одужання якої позивач також з 01 жовтня по 14 жовтня 2020 року знаходився на самоізоляції.

Відповідно до частин першої, другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, другою статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час, на підтвердження поважності обставин пропуску строку на апеляційне оскарження у зв`язку з коронавірусною хворобою осіб, які проживають з позивачем, та перебуванням на самоізоляції, апелянтом не було подано жодних належних доказів, останні є лише суб`єктивними твердженнями апелянта, які жодним чином не підтверджені.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що сам позивач ОСОБА_1 не хворів (що не заперечується самим позивачем) та не перебував на лікарняному.

При цьому, апелянтом жодним чином не обґрунтовано неможливості подання апеляційної скарги в строк, встановлений КАС України, оскільки перебування на самоізоляції не унеможливлює оскарження судового рішення та направлення апеляційної скарги, зокрема, засобами електронного зв`язку.

Окрім того, апелянтом не було надано жодних доказів проживання разом з сином, про що зазначав позивач.

Відтак, зазначені апелянтом обставини щодо причин пропуску не підтверджуються жодними доказами, що унеможливлює визнання таких обставин поважними.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З викладеного вбачається, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Враховуючи відсутність підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2020 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною третьою статті 299 КАС України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відтак, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 248, 255, 298, 299 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора з особливих доручень відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в м. Києві Перекос Катерини Олександрівни, Головного управління Національної поліції в м. Києві про визнання протиправним та скасування висновку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Суддя-доповідач Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна