Справа № 160/12099/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивачка просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні пільгового за Списком №1 стажу роботи її померлого чоловіка ОСОБА_2 у період часу з 01.09.1967 року по 14.05.1994 року, для призначення позивачці ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із втратою годувальника;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із втратою годувальника із додатковим урахуванням пільгового, за Списком №1, стажу роботи її померлого чоловіка ОСОБА_2 , у період часу з 01.09.1967 року по 14.05.1994 року.
В обґрунтування позову зазначено, що ГУПФУ у Дніпропетровській області протиправно не зарахувало пільговий (за Списком № 1) підземний стаж її чоловіка ОСОБА_2 у період часу з 01.09.1967 року по 14.05.1994 року, та протиправно відмовило позивачці ОСОБА_1 у призначенні їй пенсії по втраті годувальника після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вказує, що оскільки чоловіку позивачки пенсія за життя не призначалася, то чинним законодавством не передбачено розгляд питання щодо призначення пенсії по списку №1 та подальшого призначення позивачці пенсії по втраті годувальника.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком і знаходиться на обліку в ГУ ПФУ у Дніпропетровській області.
06 червня 1986 року позивачка (до шлюбу ОСОБА_3 ) уклала шлюб із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
14.05.1994 року чоловік позивачки помер.
ГУ ПФУ у Дніпропетровській області згідно листа від 03.07.2020 року, стаж роботи померлого годувальника (чоловіка позивачки) зарахував згідно наданих документів на загальних підставах, не зарахувавши, при цьому, пільгового стажу за Списком №1, у розмірі 12 років 5 місяців і 7 днів, який пропрацював померлий ОСОБА_2 .
Згідно ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Суд зазначає, що статтею 36 Закону № 1058 визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 36 Закону № 1058 встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.
Згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на момент смерті чоловіка позивачки) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Суд зазначає, що померлим чоловіком позивачки право на призначення пенсії за нормами та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на дату смерті чоловіка позивачки) реалізовано не було, оскільки не досягнуто віку 50 років.
Верховний Суд у своїй постанові від 03.07.2018 року у справі №562/1156/17 зазначив:
«Окремо слід зазначити, що пенсія позивача по втраті годувальника - члена сім`ї померлого годувальника безпосередньо пов`язана з правом на пенсію саме померлої особи, що мала на утриманні інших непрацездатних осіб, а тому призначення пенсії, так само, як і переведення на пенсію, яка померлому годувальнику не призначалася, є протиправним».
Суд звертає увагу, що відповідач у своєму листі від 03.07.2020 року звернув увагу позивачки, що враховуючи стаж (за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності) померлого та розрахунок пенсії по втраті годувальника, перерахунок пенсії було проводити недоцільно, так як розрахований розмір пенсії був менше ніж розмір пенсії позивачки.
Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст.243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова