Справа № 160/12143/20
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 січня 2021 року Справа №160/12143/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційна фірма «ВВВ» про стягнення пені,-

ВСТАНОВИВ:

30.09.2020р. Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційна фірма «ВВВ» (далі відповідач), в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю комерційна фірма «ВВВ» пеню за порушення термінів сплати суми адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2157,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року по адміністративній справі №160/4452/19 Товариством з обмеженою відповідальністю комерційна фірма «ВВВ» було сплачено заборгованість зі сплати адміністративно-господарських санкцій за 2018 рік за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на загальну суму 23187,50 грн. Кошти для погашення заборгованості надійшли на реєстраційний рахунок Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 23 липня 2020 року. Таким чином, враховуючи те, що сума адміністративно-господарських санкцій була сплачена з простроченням у кількості 465 днів за Товариством з обмеженою відповідальністю комерційна фірма «ВВВ» обліковується заборгованість зі сплати пені за порушення терміну сплати суми адміністративно-господарських санкцій на суму 2 157,60 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2019р. відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову.

Копія ухвали про відкриття провадження була направлена на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

04.12.2020 р. на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», який долучений до матеріалів справи.

Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» від 05 березня 2009 року №270 (зі змінами та доповненнями), поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі неможливості їх вручення, у тому числі, у разі закінчення встановленого терміну зберігання.

Відповідно до ч.11 ст. 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Будь-яких клопотань та відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не надходило, причин поважності його неподання також не повідомлено.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2019р. по адміністративній справі № 160/4452/20 задоволено позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю комерційної фірми «ВВВ» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю комерційної фірми «ВВВ» адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2018 рік у розмірі 23187,50 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційна фірма «ВВВ» залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року залишено без змін.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2019р. та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020р. відповідачем було сплачено заборгованість зі сплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2018 рік у сумі 23187,50 грн. Зазначена сума коштів надійшла на реєстраційний рахунок Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 23 липня 2020 року.

Враховуючи те, що сума адміністративно-господарських санкцій була сплачена відповідачем з простроченням у кількості 465 днів за Товариством з обмеженою відповідальністю комерційна фірма «ВВВ» обліковується заборгованість зі сплати пені за порушення терміну сплати суми адміністративно-господарських санкцій в сумі 2157,60 грн., що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правомірності стягнення пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року №875-XII (далі - Закон №875 у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, ч.1 ст. 19 Закону №875 передбачає, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 20 Закону № 875-XI, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Згідно з ч.2 ст. 20 Закону № 875-XI, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Суд зазначає, що механізм нарахування пені підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом № 875-XI, встановлений Порядком нарахування пені та її сплати, затвердженим наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 15 травня 2007 року № 223 (далі - Порядок № 223).

Пунктом 3.4 Порядку № 223 встановлено, що нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу).

При цьому, нарахування пені здійснюється на дату фактичного погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу. При частковому погашенні боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку боргу (пункт 3.6 Порядку № 223).

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що пеня нараховується за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, а її нарахування здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно.

Як вбачається з матеріалів справи, граничним строком сплати адміністративно-господарської санкції Товариства з обмеженою відповідальністю комерційна фірма «ВВВ» є 16 квітня 2019 року, а днем фактичної сплати 23.07.2020 р., а отже існує 465 днів прострочення зі сплати адміністративно-господарської санкції, проте, суд вважає, що у даному випадку слід враховувати необхідність дотримання суб`єктом владних повноважень (Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів) строків звернення до адміністративного суду з відповідним позовом, встановлених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 ГК України. Проте, стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення строків їх сплати в судовому порядку здійснюється в межах строків звернення, встановлених статтею 122 КАС України (у редакції, чинній на час звернення з позовом).

Частина четверта статті 20 Закону №875-ХІІ, за змістом якої до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 ГК України, не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки в останній нормі визначено строки застосування адміністративно-господарських санкцій, а не їх стягнення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03 лютого 2015 року по справі № 820/10328/13-а, а також позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, від 21 лютого 2018 року у справі №813/1897/17.

Вирішуючи питання з якого моменту суб`єкт владних повноважень набув право звернутися до адміністративного суду із позовом про стягнення пені за порушення термінів слати адміністративно-господарських санкцій, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що відлік строку на звернення до суду для Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, як суб`єкта владних повноважень, почався з дня виникнення підстав, що дають право на пред`явлення позовних вимог, тобто з дня підтвердження правомірності стягнення суми адміністративно-господарських санкцій на підставі рішення суду в справі №160/4452/19.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься в постановах від 06 лютого 2018 року по справі № 811/2242/15, від 27 лютого 2018 року по справі № 2а-6589/09/1570, від 20 березня 2018 року по справі № 803/1397/17.

Судом встановлено, що судове рішення у справі №160/4452/19, яким встановлено правомірність стягнення суми адміністративно-господарських санкцій, набрало законної сили 16.06.2020р.

Таким чином, перебіг встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України тримісячного строку звернення до суду із позовом про стягнення пені за порушення термінів слати адміністративно-господарських санкцій почався саме 16 червня 2020 року з огляду на набрання в цей день законної сили судовим рішенням, на підставі якого у судовому порядку може бути заявлено вимогу про стягнення пені. Проте, з даним позовом позивач звернувся лише 30 вересня 2020 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року по справі №804/401/17 (адміністративне провадження № К/9901/11172/18).

Таким чином, Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів пропущено встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду.

Так, відповідно до ч. 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що строк звернення до суду з позовною вимогою про стягнення пені за порушення терміну сплати суми адміністративно-господарських санкцій позивачем пропущено, суд доходить висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційна фірма «ВВВ» про стягнення пені залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) М.В. Дєєв

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді І.В.Калита

13.01.2021

Ухвала не набрала законної сили 13 січня 2021 р.

Помічник судді І.В.Калита