Справа № 320/3278/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 року справа №320/3278/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сидорчук А.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясенсвіт» до Офісу великих платників ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ясенсвіт» до Офісу великих платників ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.01.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 66 232,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки, результати якої викладені в акті, складеному Офісом великих платників ДПС №772/28-10-42-03/32619343 від 20.12.2019, з питань відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від № від 15.01.2020.

Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки ухвалене на підставі висновків, які не відповідають вимогам податкового законодавства та фактичним показникам податкового обліку позивача.

Позивач наголошує, що усі суми податкового кредиту ТОВ «Ясенсвіт» підтверджуються податковими накладними, які зареєстровані постачальниками в Єдиному реєстрі податкових накладних та первинними бухгалтерськими документами, які не мають дефекту форми або змісту. Товар, який прийнятий позивачем від ТОВ «Агро Конкорд», безпосередньо стосується господарської діяльності ТОВ «Ясенсвіт» та придбаний з метою його подальшого використання у власній господарській діяльності ТОВ «Ясенсвіт», що підтверджено відповідними первинними документами, які використовувалися в оподатковуваних операціях та господарській діяльності ТОВ «Ясенсвіт».

Відповідач проти позову заперечує та подав відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вважає, що для задоволення позову немає підстав, оскільки документальною позаплановою виїзною перевіркою, результати якої викладені в акті, складеному Офісом ВПП ДПС № 772/28-10-42-03/32619343 від 20.12.2019, було встановлено неможливість (нереальність) фінансово-господарських операцій ТОВ «Агро Конкорд» на адресу ТОВ «Ясенсвіт», відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності у контрагента позивача.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій спростував доводи відповідача про неможливість (нереальність) фінансово-господарських операцій ТОВ «Агро Конкорд» на адресу ТОВ «Ясенсвіт».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯСЕНСВІТ» (ідентифікаційний код 32619343) є юридичною особою, зареєстрованою 01.09.2003, місцезнаходженням якої є 09623, Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Ромашки, вулиця Покровська, будинок 22А, перебуває на податковому обліку в Офісі великих платників податків ДПС, як платник податків, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯСЕНСВІТ» за КВЕД 2010 є 01.47. Розведення свійської птиці.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯСЕНСВІТ» є платником податку на додану вартість з 29.10.2003, що підтверджується відомостями з Реєстру платників податку на додану вартість.

Судом встановлено, що з 22 листопада по 19 грудня 2019 р. (з урахуванням продовження термінів проведення перевірки з 13.12.2019 по 19.12.2019) на підставі наказів Офісу великих платників податків ДПС від 20.11.2019 №501 (про проведення документальної позапланової перевірки) та від 12.12.2019 № 634 (про продовження термінів проведення перевірки) та направлень на перевірку від 22.11.2019 № 793 та від 25.11.2019 №794, державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Аверіним Романом Олександровичем, головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Омельчук Вікторією Олександрівною , відповідно до п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2577-VІ (далі - ПК України) в порядку, встановленому на підставі пп.78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Кодексу проведено документальну позапланову виїзну перевірку по декларації з податку на додану вартість за вересень 2019 року (реєстраційний номер від 21.10.2019) з урахуванням уточнюючих розрахунків, з метою перевірки відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

За наслідками зазначеної перевірки, відповідачем 20 грудня 2019 р. складено акт за реєстраційним номером 772/28-10-42-03/32619343 (далі - Акт перевірки, а.с.43-65).

Згідно висновків Акту перевірки ТОВ «ЯСЕНСВІТ», допущено порушення вимог податкового законодавства, а саме п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, пп. 200.4 б п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту по податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2019 року на загальну суму ПДВ 66 232 грн., завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, значення рядка 20.2 податкової декларації за травень на суму 81 697 грн., що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2019 року на 15 465 грн.

Так, в ході документальної позапланової перевірки встановлено, що згідно проведеного аналізу податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, що включені ТОВ «АГРО КОНКОРД» до податкового кредиту у вересні 2019 р., встановлено нереальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «ЗАХІДНИЙ АГРАРНИЙ ХОЛДИНГ» (код 38439419) - контрагент ІІ ланцюга постачання - в частині придбання пшениці, яка була реалізована на адресу ТОВ «ЯСЕНСВІТ» у вересні 2019 р.

На підставі Акту перевірки Офісом ВПП ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.01.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 66 232 грн. (а.с.82).

Позивачем до ДПС подано скаргу від 27.01.2020 №YAS-27/01/20-138 на податкове повідомлення-рішення № від 15.01.2020 (а.с.85-89), яку рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 25.03.2020 №10890/6199-00-08-08-02-06 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС № від 15.01.2020 - без змін (а.с.95-98).

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач за захистом порушених прав та інтересів звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи, чи було дотримано позивачем вимоги податкового законодавства при формуванні спірних сум податкового кредиту та витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за наслідками вказаних господарських операцій, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що між ТОВ «ЯСЕНСВІТ» (покупець) та ТОВ «АГРО КОНКОРД» (постачальник) укладено Договір поставки від 17.08.2016 №ЯС-17/08/16-9 (а.с.100-103).

Відповідно до предмету договору, ТОВ «АГРО КОНКОРД» зобов`язався передати ТОВ «ЯСЕНСВІТ» пшеницю та кукурудзу (далі - Товар), а Покупець зобов`язався приймати та оплачувати товар (кукурудзу, пшеницю) на умовах Договору.

Згідно з п.4.1. Договору доставка всієї кількості Товару здійснюється погодженими партіями на умовах DAP (ІНКОТЕРМС 2010) адреса: а) Київська обл., Васильківський р-н, с. Крушинка, вул. Колгоспна, 11; б) Черкаська обл., Жашківський р-н, с. Скибин, вул. Леніна, 100, (конкретна адреса вказується в Специфікації) в строк, погоджений Сторонами в Специфікації, в якій повинні вказуватись тип транспортного засобу та спосіб розвантаження. Інші умови поставки можуть бути погоджені Сторонами в Специфікації.

Згідно укладеної між контрагентами специфікації №50 від 31.08.19 року до Договору поставки від 17.08.2016 р. №ЯС-17/08/16-9 товар - пшениця (урожай 2019 року) за звітний період постачався на умовах DAP (ІНКОТЕРМС 2010) за адресою Київська обл., Васильківський р-н, с. Крушинка, вул. Колгоспна, 11 (а.с.104-).

Згідно з п.4.2. Договору приймання Товару по кількості та якості здійснюється у місці передачі Товару. Згідно з п.4.6. Договору моментом переходу права власності та ризиків на Товар є підписання товарно-транспортних або видаткових накладних уповноваженими представниками обох Сторін. Договір, укладений між контрагентами, не містить умов, що стосуються зберігання Товару.

На виконання умов укладеного договору поставки від 17.08.2016 р. №ЯС-17/08/16-9, ТОВ «АГРО КОНКОРД» поставлено у вересні 2019 року на адресу ТОВ «ЯСЕНСВІТ» товари (пшениця 6-го класу) у кількості 85,46 тонн на загальну суму з ПДВ 397 389,00 грн., сума без ПДВ - 331 157,50 грн., ПДВ - 66 231,50 грн., що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними, а саме:

- від 02 вересня 2019 року № 55 у кількості 44,06 тонн на загальну суму з ПДВ 204 879,00 грн., сума без ПДВ - 170 732,50 грн., ПДВ - 34 146,50 грн. (а.с.106);

- від 03 вересня 2019 року № 56 у кількості 41,4 тонн на загальну суму з ПДВ 192 510,00грн., сума без ПДВ - 160 425,00грн., ПДВ - 32 085,00 грн. (а.с.105).

У відповідності до приписів Податкового кодексу України, ТОВ «АГРО КОНКОРД» виписано та надіслано на адресу позивача податкові накладні, які у своєму складі містять всі необхідні обов`язкові реквізити на загальну суму з ПДВ 397 389,00 грн., сума без ПДВ - 331 157,50 грн., ПДВ - 66 231,50 грн., а саме:

- від 02 вересня 2019 року № 1 на загальну суму з ПДВ 204 879,00 грн., сума без ПДВ - 170 732,50 грн., ПДВ - 34 146,50 грн. (а.с.178);

- від 03 вересня 2019 року № 2 на загальну суму з ПДВ 192 510,00 грн., сума без ПДВ - 160 425,00 грн., ПДВ - 32 085,00 грн. (а.с.177).

Виписані (оформлені) ТОВ «АГРО КОНКОРД» податкові накладні своєчасно та у повному обсязі зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідним витягом (а.с.111).

ТОВ «ЯСЕНСВІТ» за отриманий товар перераховано грошові кошти в адресу ТОВ «АГРО КОНКОРД» на загальну суму з ПДВ 397 389,00 грн., ПДВ - 66 231,50 грн., відповідно до платіжних доручень, а саме:

- від 10 жовтня 2019 року № на загальну суму з ПДВ 34 147,00 грн., ПДВ - 5 691,17 грн. (а.с.112);

- від 08 листопада 2019 року № на загальну суму з ПДВ 120 000,00 грн., ПДВ - 20 000,00 грн. (а.с.113);

- від 11 листопада 2019 року № на загальну суму з ПДВ 50 732,00 грн., ПДВ - 8 455,33 грн. (а.с.114);

- від 11 листопада 2019 року № на загальну суму з ПДВ 32 085,00 грн., ПДВ - 5 347,50 грн. (а.с.115);

- від 11 листопада 2019 року № на загальну суму з ПДВ 160 425,00 грн., ПДВ - 26 737,50 грн. (а.с.116).

Таким чином, як вбачається з копій платіжних доручень, заборгованість позивача перед ТОВ «АГРО КОНКОРД» за поставлений товар за період вересень 2019 року за даним договором відсутня.

Отже, за взаємовідносинами із ТОВ «АГРО КОНКОРД» за договором поставки від 17.08.2016 року №ЯС-17/08/16-9 позивачем сформовано податковий кредит у сумі 66231,50 грн., що підтверджується копією податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Ясенсвіт» за вересень 2019 року та розшифровками податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з ПДВ) (а.с.117-118, 128-137).

Операції по придбанню товару по взаємовідносинам з ТОВ «АГРО КОНКОРД» відображено в регістрах бухгалтерського обліку, а саме оборотно - сальдовій відомості по бухгалтерським рахункам 164, 166 (рух біологічних активів (птиці молодняку), 208 (рух комбікормів та пшениці), 631 по взаєморозрахункам із ТОВ «АГРО КОНКОРД» за період вересень 2019 року; аналіз рахунку 208 по руху комбікормів та пшениці за період вересень 2019 року (а.с.160-168) та подальшого руху і використання пшениці, підсумки яких були включені до відповідних статей балансу, в сукупності з наданими до перевірки первинними документами та поясненнями, підтверджують, що вказані операції призвели до реальних змін активів ТОВ «ЯСЕНСВІТ» та мали на меті отримання відповідного економічного ефекту, який передбачає приріст та збереження активів товариства чи їх вартості.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податків з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пунктом 198.2 ст.198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим Кодексом термін.

Згідно з п.201.7 ст.207 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 ст.201 ПК України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХIV (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон №996-ХIV) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону №996-ХIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

При цьому за змістом статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із положеннями ч. 3 цієї статті інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Водночас, суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

З аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Верховний Суд у своїй постанові у справі №804/5227/16 від 26.06.2018 вказав, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку. З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість та складу витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, судам необхідно з`ясувати, зокрема: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. В обов`язковому порядку необхідно дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

З матеріалів справи вбачається, що Актом перевірки встановлено, що фактично ТОВ «Ясенсвіт» було здійснено документальне оформлення нереальних господарських операцій з ТОВ «АГРО КОНКОРД» і складено первинні документи всупереч нормам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В акті перевірки контролюючий орган робить висновок про те, що ТОВ «Ясенсвіт» відображало операції по взаємовідносинам з вищевказаним контрагентом, який фактично товар не поставляв, а відтак відбулося отримання товару з невідомого джерела, невідомим технічним персоналом, устаткуванням, обладнанням невідомого походження, що вказує на нереальність їх здійснення.

Вказуючи на нереальність здійснення господарських операцій, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає те, що контрагенти позивача не мають належних матеріально-технічних умов здійснення господарської діяльності, персоналу, тощо.

В акті перевірки також зазначено, що аналізом даних ЄРПН не встановлено декларування ТОВ «Агро Конкорд» отримання пологу оренди офісних, складських приміщень, послуг транспортування, оренди транспортних засобів, послуг зберігання, опалення, водо-, тепло- постачання, зв`язок, придбання канцелярських засобів тощо. Відсутність таких витрат є одним із свідчень фактичної неможливості здійснення господарської діяльності даним СГ. В мережі «Інтернет» будь-яка інформація стосовно здійснення господарської діяльності ТОВ «Агро Конкорд» відсутня.

З приводу таких доводів відповідача суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №817/537/17, презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначенні суми його податкового обов`язку.

Суд не звертає уваги на посилання контролюючого органу про те, що подана контрагентом податкова звітність та дані ІТС «Податковий блок» відносно контрагента позивача свідчать про нереальність господарських операцій, оскільки податкова звітність та дані ІТС «Податковий блок» відносно контрагента не є критерієм оцінки реальності господарських операцій, а проаналізована відповідачем інформація із зазначених джерел не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів контрагента позивача, не є належним доказом в розумінні процесуального закону, що також підтверджено позицією Верховного Суду у постановах від 27.03.2018 у справі №816/809/17, від 26.06.2018 у справі №826/3006/14, від 06.02.2018 у справі №821/589/17. Така податкова інформація вказує тільки на можливе ухилення від сплати податків контрагентами-постачальниками ТОВ «Ясенсвіт».

Тому, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит (зменшення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток), можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Також, в акті перевірки вказано, що даними ІТС «Податковий блок» встановлено відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності, зокрема, відсутність достатньої кількості працівників, відсутністю отримання супутніх послуг для здійснення господарської діяльності, оскільки останні не мають працюючих працівників (згідно податкового розрахунку 1-ДФ кількість працюючих ТОВ «Агро Конкорд» - 2 особи), складських приміщень тощо.

З приводу таких посилань відповідача суд зазначає, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 по справі №804/4940/14.

Отже, суд не переконаний доводами відповідача щодо невідповідності первинних документів вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», адже самі по собі порушення норм податкового законодавства іншими, аніж позивач особами, не можуть бути доказом протиправної поведінки самого позивача.

В розумінні ст.16 ПК України, навіть за умови допущення попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певних порушень податкового законодавства, дані обставини тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту та витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування.

ПК України не містить в собі таких підстав для збільшення платнику податків грошового зобов`язання з ПДВ як наявність розбіжностей між податковим кредитом покупця та податковими зобов`язаннями відповідача, та/або наявністю висновку посадової особи податкового органу щодо ознак «фіктивності» контрагентів контрагента, а фактичність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується належним чином завіреними копіями доказів, що наявні в матеріалах справи.

Висновки відповідача ґрунтуються лише на інформації з баз даних податкового органу, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірної операції за умови наявності первинних документів, руху товарів в бухгалтерському обліку та доказів використання придбаного товару в господарській діяльності, які спростовують такі доводи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не прийняття до уваги змісту та обсягу господарських операцій, вказаних в наданих до перевірки документах, як наслідок, твердження про відсутність об`єктів оподаткування по спірним господарським операціям, ґрунтується виключно на припущеннях відповідача про наявність порушень норм податкового законодавства контрагентами позивача у ланцюгу постачання, внаслідок чого, на думку контролюючого органу, первинні документи не спричиняють змін в бухгалтерському та податковому обліку позивача, а останній позбавлений законного права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

За ст. 61 Конституції України межі юридичної відповідальності кожного платника податків мають індивідуальний характер та поширюються на діяння, що визначаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником податків. При цьому, не передбачено юридичної відповідальності суб`єкта права за порушення податкової дисципліни іншими особами згідно із законом.

Суд звертає увагу, що поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням контрагентами контрагента позивача правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами його контрагента податкових зобов`язань.

Отже, судом встановлено, позивач надав до суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з доказами використання придбаних товарів та послуг в господарській діяльності позивача свідчать про факт вчинення господарських операцій, наявність мети господарських операцій та рух активів підприємства в процесі здійснення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає наявними підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.01.2020 року.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 30.03.2020 № (а.с.12).

Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 15 січня 2020 року № .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯСЕНСВІТ» (ідентифікаційний код 32619343; місцезнаходження: 09623, Київська область, Рокитнянський район, с. Ромашки, вулиця Покровська, будинок 22А) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників ДПС (ідентифікаційний код 43141471; місцезнаходження: 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11 Г) судовий збір в сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складання повного тексту рішення - 06.01.2021 р.

Суддя Кушнова А.О.