Справа № 320/665/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року м. Київ № 320/665/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 24 вересня 2018 р. № 25 на суму 83 810 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що призначена та проведена відповідачем відносно позивача перевірка характеристик продукції не може вважатися правомірною, оскільки проведена з порушенням приписів Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 3 листопада 2016 р. № 1728-VІІІ, а тому винесена за наслідками такої перевірки спірна постанова № 25 від 24 вересня 2018 р. про застосування до позивача штрафу також не може вважатися правомірною. Вказує, що на час проведення перевірки діяв мораторій на проведення таких перевірок, тому прийняті за її наслідками рішення є незаконними.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року відкрито провадження по справі суддею Балаклицьким А.І. та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного суду № 111 від 28 березня 2019 р. справу № 810/1781/16 призначено на повторний автоматичний розподіл справ у зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Балаклицького А.І. від здійснення правосуддя. 28 березня 2019 року протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями цю справу передано на розгляд судді Журавлю В.О.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2019 р. прийнято адміністративну справу до свого провадження, вирішено, що справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15 квітня 2019 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що мораторій на проведення відповідачем перевірки позивача щодо дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів не має ніякого значення, оскільки Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не має відношення до процедури оформлення і проведення такої перевірки. Вважає, що посадовими особами відповідача було вчинено всі дії відповідно до вимог законодавства та з дотриманням порядку проведення таких перевірок, а тому оскаржувана постанова винесена правомірно та не підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 9 жовтня 2019 р.

18 листопада 2019 р. від сторін надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Протокольною ухвалою суду від 18 листопада 2019 р. на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України вирішено здійснювати судовий розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 22 березня 2005 р., що підтверджується свідоцтвом Серії В02 № 315572. Основними видами діяльності є: оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними, та молюсками (код КВЕД 46.38); оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код КВЕД 46.73); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); роздрібна торгівля килимами, килимовими виробами, покриттям для стін і підлоги в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.53).

12 липня 2018 року на адресу позивача рекомендованим листом було відправлено повідомлення про проведення планового заходу від 10 липня 2018 р. № 10- 08.2-25/344, докази направлення і копія повідомлення наявні у справі.

4 вересня 2018 року спеціалістами відповідача відповідно до направлення (посвідчення) на проведення заходу від 3 вересня 2018 р. № 1660, виданого згідно з наказом «Про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю)» від 3 вересня 2018 р. № 1660-Д на виконання наказу Держпродспоживслужби «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Держпродспоживслужби на 2018 рік» від 28 листопада 2017 р. № 1131, здійснено планову перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.

За результатами перевірки складено акт № 10-05.3/000113 від 4 вересня 2018 року з додатками та встановлено наступні порушення:

- на фасаді торговельного об`єкта (склад-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») відсутня вивіска із зазначенням суб`єкта господарювання;

- на видному та доступному місці біля входу відсутня інформація про режим роботи;

- не надано журнал реєстрації перевірок;

- контрольно-вибірковим інспектуванням будматеріалів, далі - товарів, що на момент перевірки знаходились товари, строк придатності яких минув (пункти 1-18 додатка до акту від 4 вересня 2018 р.);

- відсутня необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про назву товару, дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм та умови використання, дату виготовлення (пункти 19-20 додатка до акту від 4 вересня 2018 р.);

- відсутня необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про назву товару, дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм та умови використання, дату виготовлення, відсутні відомості про умови зберігання, строк придатності товару, найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача (пункти 21 - 24 додатка до акту від 4 вересня 2018 р.).

Процедура здійснення планового заходу посадовими особами відповідача фіксувалася засобами відеофіксації згідно з наказом Держпродспоживслужби від 20 грудня 2017 р. № 1207 «Про провадження процедури відеофіксації». Долучені до акту результати фото та відеофіксації досліджено судом.

4 вересня 2018 р. примірник акту отримав представник позивача Лук`янчук О.Ю.

Крім того, відповідачем винесено припис, яким зобов`язано позивача усунути виявлені порушення та повідомлено про необхідність з`явитися до відповідача 6 вересня 2018 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

6 вересня 2018 року стосовно громадянки ОСОБА_1 за виявлені порушення відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення № 10-05.3/000084. Примірник протоколу ОСОБА_1 отримала особисто.

10 вересня 2018 року за результатами розгляду протоколу № 10-05.3/000084 стосовно громадянки ОСОБА_1 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення № 84, яка не оскаржувалась і була виконана 12 вересня 2018 року, доказ сплати позивачем штрафу в розмірі 153 грн доданий відповідачем як доказ по справі.

Не погоджуючись з постановою відповідача від 24 вересня 2018 р., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовуються Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 667 (далі - Положення № 667) основними завданнями Держпродспоживслужби є, зокрема, здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Пунктом 6 Положення № 667 визначено, що Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону; вимагати відповідно до закону від суб`єктів господарювання усунення виявлених порушень; вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів до усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності відповідно до закону; складати в установлених законом випадках протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення і приймати за результатами розгляду рішення про накладення штрафів та застосовування інших санкцій, передбачених законом.

Згідно з вимогами п. 7 Положення № 667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області є територіальним органом Держпродспоживслужби. Згідно з Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 23 серпня 2017 р. № 761 це Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держпродспоживслужби, дорученнями Голови Держпродспоживслужби та його заступників, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування.

Повноваження Головного управління поширюються на територію Київської області, а у сферах карантину та захисту рослин на територію Київської області та м. Києва.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння), а саме:

- перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг;

- здійснює контроль за дотриманням вимог Законів України "Про рекламу" та "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" в межах наданих повноважень;

- проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону;

- накладає на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів;

- здійснює у межах своєї компетенції заходи з виробництва та розповсюдження соціальної реклами;

- сприяє органам місцевого самоврядування у здійсненні ними повноважень щодо захисту прав споживачів;

- сприяє створенню необхідних умов для навчання та набуття населенням правових знань у сфері захисту прав споживачів;

- організовує надання споживачам консультацій з питань захисту їх прав;

- інші.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 р. № 833 затверджено Порядок провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів (далі - Порядок № 833). Цей Порядок № 833 визначає загальні умови провадження торговельної діяльності суб`єктами оптової торгівлі, роздрібної торгівлі, закладами ресторанного господарства, основні вимоги до торговельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торговельного обслуговування споживачів (покупців), які придбавають товари у підприємств, установ та організацій незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, фізичних осіб - підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України (далі - суб`єкти господарювання).

Відповідно до вимог п. 17 Порядку № 833 забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, етикетування або інструкції про їх застосування (в установлених випадках), а також належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативно-правових актів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

Згідно з вимогами п.п. 1 п. 21 Порядку № 833 суб`єкт господарювання зобов`язаний: надавати споживачеві (покупцеві) у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19 квітня 2007 р. № 104, затверджено Правила роздрібної торгівлі непродовольчими товарами (далі - Правила №104). Ці Правила регламентують порядок приймання, зберігання, підготовки до продажу та продажу непродовольчих товарів через роздрібну торговельну мережу, а також визначають вимоги щодо дотримання прав споживачів стосовно належної якості та безпеки товарів і рівня торговельного обслуговування. Правила №104 поширюються на всіх суб`єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які пройшли державну реєстрацію в установленому порядку та здійснюють діяльність у сфері роздрібної торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до пункту 14 Правил № 104 у торговельному (демонстраційному) залі мають бути виставлені наявні в суб`єкта господарювання товари або їх зразки в повному асортименті. Забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема, які засвідчують їх якість та безпеку.

Згідно з вимогами п. 16 Правил № 104 під час продажу непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва працівники суб`єкта господарювання зобов`язані надати споживачам необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, щодо:

- назви товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

- основних властивостей товару, номінальної кількості (маси, об`єму тощо), умов використання;

- вмісту шкідливих для здоров`я речовин, що встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремих товарів, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;

- наявності у складі продукції генетично модифікованих організмів;

- ціни (тарифу), умов та правил придбання товару;

- дати виготовлення;

- умов зберігання;

- гарантійних зобов`язань виробника (виконавця);

- правил та умов ефективного і безпечного використання товару;

- строку придатності (строку служби) товару, необхідних дій споживача після його закінчення, а також можливих наслідків в разі невиконання цих дій;

- найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Відповідно до вимог п. 7, 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі - Закон № 1023-ХІІ) у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за:

7) відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію або продавця (у випадках, визначених Законом України "Про електронну комерцію") - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

10) реалізацію товару, строк придатності якого минув, - у розмірі двохсот відсотків вартості залишку одержаної для реалізації партії товару, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 26 Закону № 1023-ХІІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право:

1) давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів;

2) перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів;

3) відбирати у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством, з оплатою вартості зразків і проведених досліджень (експертизи) за рахунок коштів державного бюджету. У разі встановлення за результатами проведених досліджень (експертизи) факту реалізації продукції неналежної якості та/або фальсифікованої суб`єкт господарювання, що перевірявся, відшкодовує здійснені за це витрати. Кошти відшкодовування витрат зараховуються до державного бюджету. Порядок відбору таких зразків визначається Кабінетом Міністрів України;

4) проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, у тому числі харчові продукти, відповідно до закону;

5) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції;

7) забороняти суб`єктам господарювання реалізацію споживачам продукції:г) забороняти суб`єктам господарювання реалізацію неправильно маркованих харчових продуктів або непридатних харчових продуктів; ґ) яка є фальсифікованою;

8) приймати рішення про: а) припинення суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг реалізації та виробництва продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - до усунення виявлених недоліків; б) тимчасове припинення діяльності суб`єктів господарювання сфери торгівлі (секцій, відділів), послуг складів підприємств оптової і роздрібної торгівлі та організацій незалежно від форми власності, що систематично реалізують товари неналежної якості, порушують правила торгівлі та надання послуг, умови зберігання та транспортування товарів, - до усунення виявлених недоліків;

9) опломбовувати у порядку, передбаченому законодавством, виробничі, складські, торговельні та інші приміщення суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, а також несправні, з неправильними показаннями, з пошкодженим повірочним тавром або без нього, чи з таким, строк дії якого закінчився, засоби вимірювальної техніки, за допомогою яких здійснюється обслуговування споживачів, з подальшим повідомленням про це центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрологічного нагляду;

10) подавати до суду позови щодо захисту прав споживачів;

11) передавати матеріали перевірок на дії осіб, що містять ознаки кримінального правопорушення, органам досудового розслідування;

12) накладати на винних осіб у випадках, передбачених законодавством, адміністративні стягнення.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, а на території Автономної Республіки Крим - органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів;

13) накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Результати перевірок суб`єктів господарювання службовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, оформлюються відповідними актами (ч. 2 ст. 26 Закону № 1023-ХІІ).

Судом встановлено, що 24 вересня 2018 року на підставі акту перевірки №10-05.3/000113 від 4 вересня 2018 року до ФОП ОСОБА_1 за реалізацію товару, строк придатності якого минув, та за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на партію продукції, отриманої для реалізації, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 83810 грн. Примірник оскарженої постанови отримано уповноваженою особою позивача 24 вересня 2018 року.

Щодо твердження позивача про заборону проведення відповідачем перевірки у зв`язку з мораторієм, суд зазначає наступне.

Дійсно статтею 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» до 31 грудня 2018 року було встановлено мораторій на проведення органами державного нагляду планових заходів із здійснення державного нагляду у сфері господарської діяльності.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 18 грудня 2017 року №1104, Держпродспоживслужба та її територіальні органи (в частині заходів із здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, дотриманням законодавства про захист прав споживачів, державного нагляду у сферах карантину та захисту рослин), віднесено до органів, на які не поширюється дія мораторію на перевірку.

У цій справі судом встановлено, що відповідачем здійснювалася захід державного контролю - перевірка позивача з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, про що свідчать матеріали перевірки, і що не заперечується самим позивачем.

Це означає, що вказаний захід державного контролю відповідача підпадав під дію приписів вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 18 грудня 2017 року №1104.

За таких обставин суд визнає помилковим твердження позивача про те, що цей захід державного контролю підпадав під дію мораторію, що має наслідком його незаконність, оскільки це не відповідає встановленим обставинам справи.

Також суд визнає, що є помилковими посилання позивача на норми Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», оскільки вказані позивачем правовідносини у справі врегульовуються Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Суд бере до уваги, що саме ці закони були вказані серед нормативних актів, які вказані в розділі IX акту перевірки (Перелік нормативно правових актів та нормативно-правових документів, відповідно до яких складено перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю). При цьому Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у цьому Переліку відсутній.

Надаючи оцінку цим аргументам позивача суд також враховує, що захід державного контролю - перевірку призначалося саме з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, про що чітко і безпосередньо зазначено у направленні на проведення заходу, а прийнятих за його наслідками документах - постанові про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд враховує, що саме ця постанова і є предметом спору у даній справі.

Це означає, що позивачу достовірно відомо, на підставі яких саме норм законодавства проводилася перевірка, що саме було предметом перевірки, та за порушення яких саме норм закону його притягнуто до відповідальності.

За таких обставин суд з наведених вище мотивів і підстав не бере до уваги твердження позивача про те, що відповідачем під час цього заходу державного контролю необхідно було застосовувати норми Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Щодо порушень, які полягають у реалізації товару, строк придатності якого минув, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що під час перевірки позивача виявлено велику кількість товарів непродовольчої групи, що були наявні саме в торговельних приміщеннях магазину, доступних для покупців, позначені цінниками та пропонувались до продажу споживачам. Перелік такого товару, строк придатності якого минув, зазначено у додатку до акту №10-05.3/000113 від 4 вересня 2018 року.

Процедура здійснення планового заходу посадовими особами відповідача фіксувалася засобами відеофіксації згідно з наказом Держпродспоживслужби від 20 грудня 2017 р. № 1207 «Про провадження процедури відеофіксації».

Судом досліджено надану відповідачем фотофіксацію та відеофіксацію здійснення вказаного контрольного заходу. При цьому встановлено, що прострочені товари з цінниками знаходилися саме на полицях магазину і були доступні споживачам, тобто були в процесі реалізації. Це означає, що твердження позивача про те, що вказані товари знаходилися поза межами залу для торгівлі у технічному приміщені не відповідає дійсності.

Згідно з актом перевірки та доданими матеріалами фіксації в окремих складських приміщеннях зберігалися запаси цих прострочених товарів. Серед таких товарів були: клей для пінопласту та мінеральної вати із датою виготовлення 14 липня 2017 р. та терміном придатності 12 місяців (33 одиниці); клей для плитки та каменю із датою виготовлення 17 серпня 2016 р. та терміном i придатності 12 місяців (45 одиниць); емалі алкідні (фарби) торгової марки «Deеу» в acортименті 8 найменувань в кiлькості 138 одиниць із датами виготовлення 2014, 2013, 2016 роки із терміном придатності, який не перевищує 18 місяців.

Усього непродовольчих товарів, строк придатності яких минув, відповідачем виявлено у кількості 288 одиниць на загальну суму 37600 грн.

Надаючи оцінку аргументам позивача про те, що згідно з Актом списання № ПП-000025 від 31 серпня 2018 р. вказані товари було списано, суд зазначає про таке. Строк придатності більшості товарів, що зазначені в додатках до акту перевірки, сплив більше року тому до настання дати 31 серпня 2018 р., а тому вказаний акт жодним чином не спростовує виявлені і зафіксовані порушення. Суд зазначає, що за умови дотримання вимог законодавства щодо строків придатності товарів цей акт списання мав бути складений позивачем набагато раніше, а не 31 серпня 2018 р.

Що стосується факту повернення позивачем списаного товару до ТОВ «Експо-Планбуд» відповідно до видаткової накладної від 29.10.2018, то цей факт мав місце вже не тільки після проведеного контрольного заходу, але й після накладенння стягнення, а тому суд вважає, що він не може свідчити про відсутність на час перевірки товарів, строк придатності яких до реалізації минув.

Матеріалами фото та відео фіксації також спростовуються твердження позивача про те, що непридатні для реалізації товари знаходилися в окремому приміщенні і були недоступні для споживачів.

За таких обставин суд з наведених вище мотивів і підстав не бере до уваги вказані твердження позивача.

Суд також враховує, що позивачем на виконання постанови від 10 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення № 84 сплачено 12 вересня 2018 року штраф в розмірі 153 грн. Фактом сплати штрафу та неоскарження постанови, яка стосується тих самих обставин справи та того ж заходу державного контролю, позивач фактично визнала вчинення порушень, які були виявлені в ході перевірки.

Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене свідчить, що дії та рішення відповідача були правомірними. Право позивача не порушено. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову відмолено, то підстав для вирішення питання про вирішення питання щодо повернення витрат на сплату судового збору у суду відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування сторін:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач - Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, адреса: вул. Балукова, буд. 22, м. Вишневе, Київська область, 08133, код ЄДРПОУ - 40323081.

Суддя Журавель В.О.

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

Дата складення рішення суду 12 січня 2021 року.