Справа № 240/9214/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/9214/19

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 16.05.2019 №152 про відмову йому у затвердженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки площею 14,1000 га за кадастровим номером :01:001:0392 для ведення фермерського господарства на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області в оренду;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області затвердити проект землеустрою з відведення земельної ділянки площею 14,1000 га за кадастровим номером :01:001:0392 для ведення фермерського господарства на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області та надати її в оренду ОСОБА_1 терміном на 7 років.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 16.05.2019 №152 про відмову йому у затвердженні проекту землеустрою з відведення земельної ділянки площею 14,1000 га за кадастровим номером :01:001:0392 для ведення фермерського господарства на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області в оренду. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області затвердити проект землеустрою з відведення земельної ділянки площею 14,1000 за кадастровим номером :01:001:0392 для ведення фермерського господарства на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області та надати в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 14,1000 га за кадастровим номером :01:001:0392 для ведення фермерського господарства на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області терміном на 7 років.

Відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін, а тому воно набрало законної сили.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 судом 20.02.2020 було видано виконавчий лист № 978 2020 р. для звернення його до примусового виконання.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області подати до суду звіт про виконання судового рішення від 16.10.2019 у справі №240/9214/19.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області просить залишити заяву про встановлення судового контролю без розгляду, відмовити у її задоволенні, а також визнати факт подання такої заяви позивачем зловживанням процесуальним правом.

Розгляд клопотання призначено на 12.01.2021.

Після надання у судовому засіданні учасниками справи пояснень щодо своєї правої позиції, суд протокольною ухвалою перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за можливе розглянути заяву у письмовому провадженні.

Дослідивши доводи заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та докази, надані відповідачем в обґрунтування його заперечень щодо задоволення такої заяви, суд зазначає про таке.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як зазначено в заяві ОСОБА_1 , відповідачем не виконано рішення суду, яке набрало законної сили.

У свою чергу, відповідач вказав на те, що судові рішення у справі №240/9214/19 оскаржені у касаційному порядку, а тому спір ще фактично не вирішений остаточно, що виключає можливість вирішення питання про встановлення судового контролю.

З цього приводу суд зазначає, що відповідач ініціював перед судом касаційної інстанції питання зупинення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020, мотивуючи його метою недопущення можливих невідворотних наслідків, недопущення порушення відповідачем норм чинного законодавства, фактом відкриття виконавчого провадження та наявністю постанови про накладення штрафу у межах виконавчого провадження.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду від 27.04.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про зупинення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №240/9214/19.

Дана ухвала обґрунтована тим, що згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а скаржником не наведено обґрунтованих підстав для зупинення виконання оскаржуваних рішень.

Зважаючи на зміст ухвали Верховного Суду від 27.04.2020, заперечення відповідача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення фактом звернення його до примусового виконання, а також неможливістю вирішення цього питання до закінчення касаційного перегляду оскаржуваних рішень є неприйнятними.

Що стосується доводів відповідача про фактичне виконання судового рішення у цій справі з посиланням на наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 24.02.2020 №6-1865/14-20-СГ "Про виконання рішення суду", яким затверджено проект землеустрою з відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0392 для ведення фермерського господарства на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області та надання в оренду ОСОБА_1 цієї земельної ділянки терміном на 7 років, то суд розцінює цей доказ як формальну спробу виконання судового рішення.

Як було зазначено, порушені права позивача були захищені судом шляхом ухвалення рішення про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області затвердити проект землеустрою з відведення земельної ділянки та надання її в оренду.

За приписами ст. 125, ст. 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Жодних доказів виникнення за позивачем такого права відповідачем надано не було, що свідчить про фактичне невиконання судового рішення, позаяк позивач, звертаючись з позовом до суду, малоймовірно бажав отримати захист свого порушеного права шляхом проставлення на титульній сторінці проекту землеустрою штампу "затверджено".

Під час судового розгляду даної справи по суті судом було визнано, що на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ним були виконані усі вимоги Земельного кодексу України, що передбачало ухвалення лише позитивного рішення за його зверненням. Сам проект землеустрою пройшов державну експертизу та отримав позитивний висновок. Судовими рішеннями з цього приводу було підтверджено незаконність відмов відповідача у позитивному вирішенні порушеного питання.

Відтак, для реалізації права позивача на отримання бажаної земельної ділянки в оренду законних перешкод не існувало, що передбачає обов`язок Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області забезпечити позивачу реалізацію такого права та виконання судового рішення у справі №240/9214/19 відповідно до процедури, визначеної Земельним кодексом України.

Доводи стосовно того, що позивач не дотримався словесної форми вираження позовних вимог, не вчинив додаткових дій щодо звернення до відповідача за укладенням договору оренди, не оскаржив бездіяльності державного виконавця, тощо, є нікчемними, оскільки вони не можуть нівелювати конституційного обов`язку щодо виконання судового рішення, зміст якого є очевидним. При цьому, відповідач не надав жодних доказів в підтвердження того, що наведені ним заперечення унеможливлюють виконання судового рішення та визначеної Земельним кодексом України процедури оформлення права користування земельною ділянкою, за наявності наміру відповідача діяти добросовісно.

Відповідач у запереченні на клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення також зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0392 наразі не є об`єктом цивільних прав, оскільки наказом відповідача від 16.08.2019 №6-2541/14-19-СГ надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу цієї земельної ділянки. Внаслідок поділу земельної ділянки утворилось 7 нових земельних ділянок, які на даний час перебувають у приватній власності громадян.

При цьому, як пояснив представник відповідача, передача у власність нових земельних ділянок відбувалась у жовтні 2019 року, тобто у часових межах ухвалення рішення судом першої інстанції.

З цього приводу суд зазначає, що ч. 2 ст. 2 КАС України встановлені матеріально-правові вимоги, які висуваються до діяльності суб`єкта владних повноважень, які у повному обсязі суд наводить для відповідача. Так, суб`єкт владних повноважень щодо своїх рішень, дій чи бездіяльності має приймати (вчиняти) їх:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Алгоритм дій відповідача жодним чином не можна визнати таким, що відповідає наведеним принципам, оскільки про факт погодження поділу земельної ділянки, яку намагається отримати у користування позивач, відповідач зробив відомим лише при вирішенні питання про встановлення контролю за виконанням судового рішення, яке стосується поділеної земельної ділянки. Крім того, суд не вдається до наведення хронології спору ОСОБА_1 з Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області стосовно цієї земельної ділянки, яка достеменно відома відповідачу, а тому яким чином правові наслідки увалених відповідачем рішень стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0392 він буде узгоджувати з реалізацією прямої норми Конституції України щодо його обов`язку виконання судового рішення, суд не уповноважений вирішувати за відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що відповідач не виконав судове рішення у справі №240/9214/19, натомість застосувавши доступні механізми для того, аби ОСОБА_1 апріорі не реалізував своє право на отримання у користування земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0392, зважаючи на що з метою дотримання правового порядку у державі суд вважає за необхідне застосувати механізм судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що судове рішення у даній справі залишається невиконаним протягом року, суд вважає за необхідне встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання судового рішення протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою суду законної сили.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України, суд

ухвалив:

Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області строк для подання звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 в адміністративній справі №240/9214/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії терміном тридцять днів з дня набрання даною ухвалою суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.01.2021.

Суддя Н.М. Майстренко