Справа № 140/16182/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/16182/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Трипілля ЛММ" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Трипілля ЛММ" (далі - ФГ "Трипілля ЛММ", позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.11.2020 №, №.

Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки вони прийняті за результатами фактичної перевірки ФГ "Трипілля ЛММ" з питань дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів, яка проведена з порушенням чинного законодавства на підставі наступного.

У наказі про проведення фактичної перевірки від 20 жовтня 2020 року №2167 податковий орган послався лише на норми законодавства, однак не зазначив інформацію, яка слугувала підставою для проведення перевірки, тобто, не вказав конкретної підстави для проведення перевірки, чим порушив право позивача на належний захист своїх інтересів.

Податковий орган як на підставу проведення перевірки вказав підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), який визначає підставу перевірки отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби. Водночас, спірний наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів ГУ ДПС у Волинській області встановлено порушення фермерським господарством вимог законодавства.

При цьому, у наказі не визначено конкретної дати закінчення перевірки.

Щодо встановлених під час перевірки порушень законодавства позивач зазначає наступне.

Перевіркою встановлено зберігання ФГ "Трипілля ЛММ" пального в період з квітня по червень за відсутності ліцензії. Однак з цього приводу позивач вказує на те, що ліцензія видана лише у червні 2020 року з порушенням встановленого законодавством строку, оскільки фермерське господарство надіслало податковому органу документи для отримання ліцензії на зберігання пального заздалегідь, оплативши 17 березня 2020 року вартість ліцензії. З урахуванням наведеного вважає, що імовірне неналежне виконання позивачем вимог податкового законодавства стосовно своєчасності отримання ліцензії відбулось не з вини позивача, за відсутності умислу останнього, що виключає протиправність дій платника податків, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Крім того, в матеріалах перевірки є посилання на придбання позивачем палива, однак відповідач не надає будь-яких доказів того, що позивач зберігав це пальне.

З урахуванням наведеного вважає податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 10.11.2020 № протиправним, яке підлягає скасуванню.

Відносно встановленого порушення позивачем пункту 63.3 статті 63 ПК України зазначає, що вказані в акті перевірки об`єкти оподаткування, зокрема транспортні засоби, що використовуються платником податків у своїй господарській діяльності, та щодо яких, на думку відповідача, не подано повідомлення за формою 20-ОПП, неможливо ідентифікувати, оскільки відсутні відомості про марку, назву, номер реєстрації цих транспортних засобів.

Також акт перевірки не містить жодних відомостей щодо періоду поставлення на бухгалтерський облік зазначених у акті перевірки об`єктів оподаткування.

З огляду на зазначене вважає, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції відповідно до абз. 1, 2 пункту 117.1 статті 117 ПК України, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 10.11.2020 № є протиправним.

Підсумовуючи вищевикладене, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.11.2020 №, №.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 відкрито провадження у справі, судовий розгляд якої призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву 09.12.2020 вих. №6373/03-20-05-02-10 представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення на підставі наступного.

Вказує на те, що в наказі на проведення перевірки від 20.10.2020 №2167 зазначено конкретні підстави для її проведення, а саме підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Державна податкова служба України листом від 11.08.20 №13939/7/99-00-07-05-03-07 повідомила територіальні органи ДПС про перелік платників податків, якими здійснено придбання значного обсягу пального, однак не зареєстровано акцизні склади, не отримані ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального. Серед зазначеного переліку наявне ФГ "Трипілля ЛММ". У даному випадку у податкового органу були наявні дві підстави для проведення перевірки, як наведена інформація, так і здійснення відповідних повноважень у сфері обігу підакцизних товарів. При цьому, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Відтак, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництва і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів), що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду.

З наведених підстав вважає згаданий наказ тим, що прийнятий у відповідності до положень податкового законодавства. При цьому, намагання позивача при оскарженні податкових повідомлень-рішень зосередити увагу суду на формальних підставах протиправності наказу є лише спробою змістити акценти з необхідності дослідження ключових для справи обставин, які вказують на недотримання платником податків вимог законодавства, що регульоє обіг підакцизних товарів, зокрема зберігання пального без ліцензії.

Щодо встановлених порушень під час перевірки зазначає наступне.

Працівниками ГУ ДПС у Волинській області 21.10.20 було проведено фактичну перевірку місця зберігання пального, що знаходиться за адресою: Волинська обл., Турійський р-н., с. Новий Двір, вул. Центральна,27, де здійснює господарську діяльність ФГ "Трипілля ЛММ". Перевірка здійснена на підставі згаданого наказу від 20.10.2020 № 2167 та направлень на фактичну перевірку від 20.10.20 № 478, № 479.

Позивач був ознайомлений з наказом та направленнями, і на час проведення перевірки жодних зауважень відносно їх змісту та контрольного заходу не мав.

Згідно реєстру акцизних накладних «Система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового» за період з 01.04.20 по 20.06.20 встановлено, що платник податків придбавав пальне, доставка якого здійснювалась на адресу місця зберігання пального ФГ "Трипілля ЛММ", де розташована ємність (резервуар 16 000 л) з паливно-роздавальною колонкою, в якій позивач зберігає пальне для власних потреб. Зазначене підтверджується поясненнями керівника (голови) ФГ "Трипілля ЛММ" ОСОБА_1 від 21.10.2020, у яких останній вказав про неотримання ліцензії протягом квітня-травня 2020 року у зв`язку з коронавірусною інфекцією.

Представник відповідача не заперечує оплату фермерським господарством ліцензії на зберігання пального у березні 2020 року, однак звертає увагу на те, що із відповідною заявою про її отримання позивач звернувся до податкового органу лише 04.06.2020.

З огляду на наявне податкове правопорушення - безліцензійне зберігання пального допозивача було застосовано фінансову відповідальність у формі штрафу, що відображений у податковому повідомленні-рішенні від 10.11.20 №.

Крім того, під час контрольного заходу виявлено використання ФГ "Трипілля ЛММ" у своїй господарській діяльності, крім резервуара, транспортних засобів у кількості 9 одиниць, що також підтверджується згаданими поясненнями ОСОБА_1 .

Згідно із пунктами 8.1, 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.11 № 1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом. Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Однак всупереч зазначеним вимогам податкового законодавства ФГ "Трипілля ЛММ" до контролюючого органу не подало повідомлення за формою № 20-ОПП ні відносно транспортних засобів, ні щодо складського приміщення за адресою: с. Новий Двір, вул. Центральна, 27 , ні відносно резервуара ємністю 16 м3.

Представник відповідача наголошує, що описані обставини підтверджені позивачем при проведенні перевірки. При цьому, невідображення в акті перевірки реквізитів об`ктів оподаткування - транспортних засобів є наслідком ненадання перевіряючим реєстраційних документів платником податків. Необхідність пред`явлення відповідних відомостей під час контрольного заходу є очевидною з огляду на предмет перевірки та виявлені порушення.

Враховуючи вищевикладене, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що винесені у відповідності до вимог податкового законодавства, а тому просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив представник позивача вважає відзив необґрунтованим та безпідставним з огляду на протиправність проведення перевірки.

Так, обґрунтовуючи законність наказу про проведення фактичної перевірки ФГ "Трипілля ЛММ" з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів, виданого ГУ ДПС у Волинській області від 20.10.2020 року, відповідач посилається на те, що підставою для видачі вищезгаданого наказу на проведення фактичної перевірки позивача є лист ДПС України від 11.08.2020 №13939/7/99-00-07-05-03-07. Однак зі змісту даного листа слідує, що останній містив вимогу провести відпрацювання суб`єктів господарювання за списком наданих ДПС України та у визначений термін (до 11.09.2020) надати ДПС України інформацію про проведені фактичні перевірки та їх результати. Вимоги зазначеного листа від 11.08.2020 року не можуть мати наслідком винесення наказу від 20 жовтня 2020 про проведення фактичної перевірки ФГ "Трипілля ЛММ", бо він прийнятий поза межами встановленого строку для проведення такого відпрацювання суб`єктів господарювання, та як наслідок у відповідача були відсутні правові підстави, визначені підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Представник позивача посилається на подібну правову позицію, викладена в постанові Верховного Суду у межах справи №813/3977/16 від 18.05.2018.

Крім того, наказ від 20 жовтня 2020 про проведення фактичної перевірки ФГ "Трипілля ЛММ" не містить інформації про те, що саме цей лист ДПС України та наявна в ньому інформація слугували підставою для прийняття спірного наказу. Тому посилання відповідача на лист ДПС України від 11.08.2020 №13939/7/99-00-07-05-03-07 як на підставу видачі наказу про проведення фактичної перевірки позивача є необґрунтованим та безпідставним.

Водночас спірний наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів ГУ ДПС у Волинській області встановлено порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту позивачем, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені такі факти, тощо.

В оскаржуваному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні порушення податкового та/або іншого законодавства, окрім як на норми, що регулюють питання призначення перевірки - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України та номер і дату листа ДПС України без зазначення конкретної інформації про порушення позивачем норм податкового законодавства.

Також представник позивача звертає увагу на те, що в наказі про фактичну перевірку визначено, що перевірка розпочинається з 20 жовтня 2020 року без конкретної дати її закінчення. Таке формулювання наказу, на його думку, не може бути правомірним, оскільки фактичний контроль не може бути безмежним у часі. Також наказ не містить зазначення конкретного періоду діяльності, який буде перевірятися.

Враховуючи наведене, вважає, що відповідач не дотримався принципу "належного урядування", оскільки чіткої підстави у наказі на проведення фактичної перевірки не було вказано, чим порушено право позивача на належний захист своїх інтересів.

Крім того, твердження відповідача про те, що позивач подав заяву та документи для отримання ліцензії на зберігання пального лише 04.06.2020 також не відповідає дійсності.

Так, голова ФГ "Трипілля ЛММ" в березні 2020 року звернувся до ГУ ДПС у Волинській області з метою отримання ліцензії на зберігання пального. За результатами звернення голові ФГ "Трипілля ЛММ" була надана інформацію про необхідні документи та рахунок на оплату.

Зі слів голови ФГ "Трипілля ЛММ", 17 березня 2020 року ним здійснено плату за отримання ліцензії та подано необхідну заяву з пакетом документів для отримання відповідної ліцензії на зберігання пального. Дата 04.06.2020 року, що міститься на заяві була поставлена відповідачем самостійно та не відповідає дійсності.

На думку позивача проставлення на заяві дати 04.06.20 року здійснене відповідачем з метою уникнення порушення строків, передбачених ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Щодо встановленого під час перевірки порушення позивачем пункту 63.3 статті 63 ПК України представник позивача зазначає, що акт перевірки не містить у собі відомостей, за яких можливо ідентифікувати об`єкт оподаткування (марку, назву, номер реєстрації транспортних засобів тощо). Також акт перевірки не містить у собі жодних відомостей щодо періоду поставлення на бухгалтерський облік зазначених у акті перевірки об`єктів оподаткування.

На підставі вищенаведеного просить позов задовольнити повністю.

У запереченні на відповідь на відзив від 06.01.2021 представник відповідача зазначає про правомірність проведення перевірки та встановленні під час перевірки порушень позивачем законодавства, які не заперечуються керівником ФГ "Трипілля ЛММ" у письмових поясненнях від 21.10.2020.

Ухвалою суду від 13 січня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ГУ ДПС у Волинській області про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

20 жовтня 2020 року начальником ГУ ДПС у Волинській області видано наказ №2167 "Про проведення фактичної перевірки", відповідно до якого керуючись пп. 20.1.10, 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст.75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, пп. 52І п. 52 Підрозділу 10. Інші перехідні положення Податкового кодексу України, з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів доручено начальнику управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області забезпечити проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання ФГ "Трипілля ЛММ" з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Законів України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами та доповненнями), постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 №408 "Порядок електронного адміністрування реалізації пального" та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Даним наказом визначено провести перевірку протягом 10 діб, починаючи з 20 жовтня 2020 року. Період діяльності, що перевіряється, визначений статтею 102 ПК України.

На підставі вказаного наказу та направлень на проведення перевірки від 20.10.2020 №478, №479 працівниками відповідача проведено 21 жовтня 2020 року фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, за результатами якої складено акт перевірки №03/199/09-05/34557221 від 22.10.2020.

Перевірку проведено за місцем зберігання пального, що знаходиться за адресою: Волинська область, Турійський район, с. Новий Двір, вул. Центральна, 27, де здійснює господарську діяльність ФГ "Трипілля ЛММ".

Під час перевірки встановлено, що згідно реєстру акцизних накладних «Система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового» за період з 01.04.20 по 20.06.20 платник податків придбавав пальне - важкі дистиляти (газойлі) в ТОВ "Енергаум", що підтверджено акцизними накладними від 02.04.20 № 19 (обсяг пального 8025,19 л), від 23.04.20 № 40 (обсяг пального 5999,27 л), від 25.05.20 №70 (обсяг пального 5014,38 л), від 25.05.20 № 71 (обсяг пального 12034,51 л).

Відповідно до цих акцизних накладних адресою місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання - неплатник податку зберігає пальне виключно для власних потреб власного споживання чи промислової переробки вказано наступну адресу: Волинська область, Турійський район, с. Новий Двір, вул. Центральна, 27 .

Як зазначено в акті перевірки, за вказаною адресою розташована ємність (резервур) місткістю 16000 літрів з паливно-роздавальною колонкою, в якій ФГ "Трипілля ЛММ" зберігає пальне для власних потреб.

Також актом перевірки встановлено, що для проведення господарської діяльності ФГ "Трипілля ЛММ" використовує транспортні засоби в кількості дев`яти одиниць згідно наданого письмового пояснення ОСОБА_1 , яке додано до акта перевірки. Фермерським господарством "Трипілля ЛММ" не подано повідомлення за формою 20-ОПП до податкового органу за місцем знаходження таких об`єктів. Крім того, встановлено, що на складське приміщення за вказаною адресою, де знаходиться вищенаведений резервуар з ємністю також не подавалось повідомлення до податкового органу за формою 20-ОПП.

У висновку акта перевірки №03/199/09-05/34557221 від 22.10.2020 встановлено порушення позивачем вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та пункту 63.3 статті 63 ПК України.

На підставі вищенаведеного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.11.2020 №, яким до ФГ "Трипілля ЛММ" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 500 000 грн. та податкове повідомлення-рішення від 10.11.2020 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 11220,00 грн.

Не погодившись з такими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків контролюючого органу та правомірності оскаржуваних рішень, суд зазначає, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

За приписами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Вимогами п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, умови пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачають можливість проведення фактичної перевірки у разі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального. Однак з огляду на зміст викладених норм, суд дійшов висновку, що для застосування пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України у якості підстави для проведення фактичної перевірки необхідною умовою є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, що не залежить від суб`єкта, який надав відповідну інформацію.

Суд зауважує, що стаття 80 ПК України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

Як на підставу для проведення перевірки суб`єкта господарювання в наказі від 20.10.2020 №2167 "Про проведення фактичної перевірки" ФГ "Трипілля ЛММ" вказаний пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, без зазначення джерела отримання інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

У відзиві на позовну заяву як на джерело отримання такої інформації відповідач посилається на лист ДПС України від 11.08.2020 №13939/7/99-00-07-05-03-07. Зазначений лист адресований Головним управлінням ДПС в областях та м. Києва. Як зазначено в цьому листі, ДПС України з метою здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства в сфері обігу пального повідомила, що у відповідності до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" з 01.04.2020 на території України запроваджено ліцензування зберігання пального. ДПС проведено аналіз баз даних (АІС «Податковий блок», Реєстр акцизних накладних, Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримували ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним) та встановлено перелік суб`єктів господарювання, які починаючи з 01.04.2020 отримували через пересувні акцизні склади значні обсяги пального з доставкою, при цьому не реєстрували акцизні склади, не отримували ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального. Враховуючи вищевикладене, ДПС України зобов`язала провести детальний аналіз наданої інформації, та, зокрема, зобов`язала територіальні органи ДПС провести фактичні перевірки за адресами отримання пального на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України.

При цьому, зі змісту даного листа слідує, що інформацію про вжиті заходи та результати фактичних перевірок територіальні органи ДПС зобов`язані були надати у строк до 11.09.2020.

Разом з тим, наказ №2167 на проведення перевірки ФГ "Трипілля ЛММ" винесений 20.10.2020. На думку суду, у відповідача була достатня інформація на підставі листа ДПС України від 11.08.2020 №13939/7/99-00-07-05-03-07 про порушення позивачем вимог законодавства, а саме на підставі реєстру акцизних накладних «Система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового» за період з 01.04.2020 по 20.06.2020 (акцизні накладні форми «П» від 02.04.2020 №19, від 23.04.2020 №40, від 25.05.2020 №70, 71), з якого встановлено, що позивач придбавав пальне у ТзОВ "Енергаум", доставка якого здійснювалась на адресу місця зберігання пального ФГ "Трипілля ЛММ", де розташована ємність (резервуар 16 000 л) з паливно-роздавальною колонкою, в якій позивач зберігає пальне для власних потреб, однак з порушенням обігу зберігання пального за відсутності необхідної ліцензії.

За таких обставин, надходження до відповідача листа ДПС України від 11.08.2020 №13939/7/99-00-07-05-03-07 підтверджує наявність достатньої умови для проведення фактичної перевірки на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

З приводу недотримання відповідачем вимог ДПС України щодо надання інформації про вжиті заходи та надання результатів фактичних перевірок у строк до 11.09.2020, а також посилання у наказі від 20.10.2020 №2167 "Про проведення фактичної перевірки" ФГ "Трипілля ЛММ" на пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України без зазначення джерела отримання інформації про порушення позивачем вимог законодавства, то суд вважає, що такі недоліки наказу не є безумовною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами такої перевірки.

Зазначені недоліки наказу від 20.10.2020 №2167, на думку суду, не призводять до відсутності правових наслідків такої перевірки. При цьому, посадовими особами позивача здійснено допуск працівників контролюючого органу до проведення перевірки та не оскаржено наказ на її проведення, у зв`язку з чим не порушено право позивача на належний захист своїх прав та інтересів під час проведення перевірки. З врахуванням наведеного посилання позивача на правову позицію Верховного Суду у межах справи №813/3977/16, що викладена у постанові від 18.05.2018 суд до уваги не бере, оскільки предметом спору у даній справі є визнання протиправними дій податкового органу щодо призначення фактичної перевірки та скасування наказу про проведення такої перевірки, де позивач відмовився від допуску працівників податкового органу до проведення перевірки.

Також суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що у наказі від 20.10.2020 №2167 не визначено конкретної дати закінчення перевірки та періоду діяльності перевірки, оскільки даним наказом визначено провести перевірку протягом 10 діб, починаючи з 20 жовтня 2020 року, а період діяльності, що перевірявся, визначений статтею 102 ПК України. яка встановлює строки давності та їх застосування. Таким чином, наказ містить посилання на загальний період, який перевіряється.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено, зокрема, що у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Відтак, перевірка була проведена в межах строку, визначеного в наказі та завершена в результаті складання 22.10.2020 акта перевірки №03/199/09-05/34557221.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, висловленій в постанові від 21.02.2020 року у справі № 826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

На думку суду, позивачем не наведено належних обгрунтувань порушення контролюючим органом вимог законодавства під час проведення такої перевірки, які тягнуть протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Щодо виявлених під час перевірки порушень законодавста суд зазначає наступне.

У висновку акта перевірки №03/199/09-05/34557221 від 22.10.2020 встановлено порушення позивачем вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та пункту 63.3 статті 63 ПК України, внаслідок чого прийняті оскажувані податкові повідомлення-рішення.

Як визначено у статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", під місцем зберігання пального розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" імпорт і оптова торгівля алкогольними напоями здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії на оптову торгівлю. Експорт алкогольних напоїв здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності на підставі ліцензії на виробництво або ліцензії на оптову торгівлю. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Крім цього, статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" врегульовано, що ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Плата за ліцензії справляється органом, що видає ліцензії, у розмірах, встановлених цим Законом, і зараховується до місцевих бюджетів.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Приписами абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Як зазначалося вище, під час перевірки встановлено з реєстру акцизних накладних «Система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового», що за період з 01.04.20 по 20.06.20 платник податків придбавав пальне - важкі дистиляти (газойлі) в ТОВ "Енергаум", що підтверджено акцизними накладними від 02.04.20 № 19 (обсяг пального 8025,19 л), від 23.04.20 № 40 (обсяг пального 5999,27 л), від 25.05.20 №70 (обсяг пального 5014,38 л), від 25.05.20 № 71 (обсяг пального 12034,51 л).

Відповідно до цих акцизних накладних адресою місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання - неплатник податку зберігає пальне виключно для власних потреб власного споживання чи промислової переробки вказано наступну адресу: Волинська область, Турійський район, с. Новий Двір, вул. Центральна, 27. За вказаною адресою розташована ємність (резервур) місткістю 16000 літрів з паливно-роздавальною колонкою, в якій ФГ "Трипілля ЛММ" зберігає пальне для власних потреб.

При цьому, позивач отримав ліцензію на право зберігання пального (виключно для власних потреб власного споживання чи промислової переробки) на загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 16000, що знаходяться за вищенаведеною адресою 04.06.2020, терміном дії з 21.06.2020 до 21.06.2025, та підтверджується копію такої ліцензії серії АС реєстраційний номер 2000710.

Наведену ліцензію позивач отримав на підставі поданої заяви від 04 червня 2020 року щодо ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), яка подана до Головного управління ДПС у Волинській області та на підставі сплати за ліцензію за період з 21.06.2020 до 21.06.2021, що підтверджується платіжним дорученням від 18.03.2020 №263 на суму 780,00 грн. Вказану заяву подав голова ФГ "Трипілля ЛММ" ОСОБА_1 .

Відтак, у період з 01.04.2020 до 04.06.2020 на зазначену ємність (резервур) місткістю 16000 літрів у позивача була відсутня ліцензія на зберігання пального, що також підтверджується письмовими поясненнями голови ФГ "Трипілля ЛММ" ОСОБА_1 від 21 жовтня 2020 року. У зазначеному письмову поясненні вказує на те, що дизпаливо для власних потреб зберігав на території ФГ "Трипілля ЛММ" в резервуарі ємністю 16 мі; даний резервуар на баланс фермерського господарства не поставив, бо не знав яким чином проводиться дана операція; на момент проведення перевірки в резервуарі знаходилось приблизно 5 мі.;оборотно-сальдові відомості по руху пального надати не міг. Також голова фермерського господарства зазначив, що зберігання пального в квітні та в травні 2020 року проводив без ліцензії, яку не мав можливості взяти у зв`язку з коронавірусом.

Враховуючи наведені письмові пояснення голови ФГ "Трипілля ЛММ", суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що заяву щодо ліцензії на зберігання пального позивач подав вчасно, тобто звернувся до ГУ ДПС у Волинській області у березні 2020 року, а дата на заяві (04.06.2020) була поставлена відповідачем самостійно. Крім того, на підтвердження таких доводів представником позивача не надано жодних доказів, окрім як копії платіжного доручення від 18.03.2020 №263 на суму 780,00 грн., однак яка не засвідчує факту подання головою ФГ "Трипілля ЛММ" заяви на отримання ліцензії у березні 2020 року.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт зберігання позивачем пального без наявності ліцензії, а тому ГУ ДПС у Волинській області правомірно застосувало до ФГ "Трипілля ЛММ" фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 500000 грн. на підставі прийнятого податкового повідомлення рішення від 10.11.2020 №

Щодо виявлення під час перевірки використання ФГ "Трипілля ЛММ" у своїй господарській діяльності, крім наведеного резервуара, транспортних засобів у кількості 9 одиниць та складського приміщення за адресою: Волинська область, Турійський район, с. Новий Двір, вул. Центральна, 27, що підтверджується згаданими поясненнями голови фермерського господарства, та неподання до контролюючого органу повідомлення за формою № 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, у зв`язку з чим порушено пункт 63.3 статті 63 ПК України, то суд зазначає наступне.

Пунктом 117.1 ст.117 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) визначено, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Згідно з п.63.3. ст.63 ПК України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

У п.22.1. ст.22 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Пунктами 8.1 та 8.2 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588, передбачено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом (форма 20-ОПП).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Згідно п.п. 16.1.3 п.16.1.ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Відповідальність за неподання у строки та у випадках, передбачених ПК України, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим передбачена п.117.1 ст. 117 ПК України.

Аналізуючи наведені норми можна зробити висновок, що Податковим кодексом України визначено те, що може бути віднесено до об`єктів оподаткування (майно, товари, обороти з реалізації, операції з постачання товарів (робіт/послуг) та інші об`єкти, за наявності яких у платника податків (придбання та/або створення) виникає обов`язок зі сплати податків, та про які він зобов`язаний повідомляти контролюючий орган.

Разом з тим, норми Податкового кодексу України не встановлюють строки подання повідомлення за формою №20-ОПП, що в свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності згідно п. 117.1 ст.117 ПК України.

Посилання відповідача на строки, встановлені наказом Мінфіну "Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів" №1588 від 09.12.2011 є помилковим, оскільки, як вже зазначалося вище, санкція статті 117 ПК України передбачає відповідальність за порушення строків, встановлених виключно кодексом.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 8.4. вказаного Наказу №1588 від 09.12.2011, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, в наказі №1588 від 09.12.2011 є строки виключно повідомлення про об`єкт оподаткування (яких в ПК України не міститься) за формою 20-ОПП, однак повідомлення про об`єкт оподаткування не є тотожним заяві про взяття на облік. Отже, неповідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП не є підставою для відповідальності згідно п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Таким чином, суд вважає, що висновки ГУ ДПС у Волинській області про притягнення позивача за п. 117.1 ст.117 ПК України за неподання повідомлень за формою №20-ОПП є необґрунтованими, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 10.11.2020 №, яким застосовані до ФГ "Трипілля ЛММ" штрафні санкції в розмірі 11220,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, на підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частин 1-4 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 171,77 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 10 листопада 2020 року №.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Фермерського господарства "Трипілля ЛММ" (44861, Волинська область, Турійський район, село Новий Двір, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) судовий збір у сумі 171,77 грн. (сто сімдесят одна гривня 77 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук