Справа № 162/947/20
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/947/20
Провадження № 2-а/162/2/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання - Будько І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свій позов мотивує тим, що постановою серії БАА № 882395 від 09.10.2020, складеною інспектором СРПП № 1 Любешівського відділення поліції Плевако В.В., його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки 09 жовтня 2020 року жодних порушень Правил дорожнього руху він не вчинив. Зазначає, що поліцейський автомобіль рухався йому назустріч, тому яким чином працівники поліції побачили задній номерний знак автомобіля «Рено» - невідомо. Також наполягає на тому, що аварійна сигналізація після зупинки його транспортного засобу поліцейськими була ним увімкнена, а задній номерний знак освітлювався та добре проглядався. Вказує, що працівником поліції, при розгляді справи не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки адміністративних правопорушень, а постанова - не відображає дійсних обставин справи та є незаконною.

З урахуванням наведеного, просить суд скасувати постанову серії БАА № 882395 від 09.10.2020 року.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року замінено неналежного відповідача на належного - Головне управління Національної поліції у Волинській області.

Відзиву на позовну заяву представник цього відповідача не подав.

До початку судового засідання представник позивача Сацик Т.Т. подала письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без участі позивача та представника позивача.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, на розгляд справи не прибув. Жодних клопотань на адресу суду не подавав.

З огляду на ці обставини, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 268 КАС України.

Крім того, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст.205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2020 року інспектором СРПП № 1 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Плеваком В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 882395 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП (далі - постанова) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 4).

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому відповідно до ч. 1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT SCENIC», д.н.з. НОМЕР_1 , 09.10.2020 о 20 год 35 хв в с. Бірки по вул. Томська керував транспортним засобом в темну пору доби, не освітлювався задній номерний знак, не проглядався з 20 метрів при зупинці працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 2.9, п. 9.9 (б) ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно з ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Обов`язок органу (посадової особи) з`ясувати усі обставини справи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення чітко визначений ст. 280 КУпАП.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 та п. 9.9 (б) Правил дорожнього руху.

Суд вважає, що наданий представником відповідача відеозапис, здійснений за допомогою нагрудної камери поліцейського, є належним та допустимим доказом у розумінні положень ст. 251 КУпАП, статей 72, 99 КАС України.

Доводи позивача про те, що працівник поліції, який склав постанову відносно нього, не міг бачити неосвітлений номерний знак, оскільки рухався автомобілем назустріч, спростовується наданим представником відповідача відеозаписом з місця події, з якого чітко вбачається, що працівники поліції рухались позаду автомобіля, яким керував ОСОБА_1 . Також видно, що позивач керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки автомобіля працівником поліції. В ході спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 визнав, що він дійсно не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, а також те, що він керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком. Однак вважав, що за таке порушення працівник поліції не повинен накладати адміністративне стягнення у виді штрафу, а лише попередити водія про факт поломки освітлення номерного знаку та запропонувати йому це усунути (а.с.27).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні зазначених порушень доведена повністю, а тому доводи ОСОБА_1 про свою невинуватість у скоєнні правопорушень та незаконність оскаржуваної постанови суд вважає безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Залишити без змін постанову серії БАА № 882395 від 09 жовтня 2020 року старшого лейтенанта поліції інспектора СРПП № 1 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Плевака Віталія Васильовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Любешівського районного

суду Волинської області А.С. Савич