Справа № 189/802/20
Суддя: Степанова О. С.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/802/20
РІШЕННЯ

Іменем України

12.01.2021 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Степанової О.С.

за участю секретаря Комеристої І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калініченко Сергія Володимировича капітана поліції Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області, Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області, третя особа: Головне управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 капітана поліції Вільнянського ВП Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області, Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області, третя особа: Головне управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, який був уточнений.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою ОСОБА_2 капітана поліції Вільнянського ВП Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області від 04.03.2020 року на нього було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вищевказаної постанови, він 04.03.2020 року керуючи автомобілем (AUDI A4 д.н. НОМЕР_1 ), о 07:11:44 год. с. Матвіївка дорога Запоріжжя Донецьк 20 км., рухаючись по автодорозі у лівій частині дороги при вільній правій смузі автодороги, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУПАП. Приблизно в цей час, а саме о 07:11 год., він був зупинений інспектором ДПП. Як виявилось причиною зупинки за думкою інспектора стало порушення ним вимог пункту 11.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП. На його заперечення стосовно того, що він не вчиняв дій, які порушували б ПДР України, а рухався відповідно до цих Правил, інспектор потребував надання посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та страховий поліс. Коли він почав пояснювати інспектору, про те, що ПДР України він не порушував, інспектор висловив своє обурення та сказав, що він повинен покаятися й визнати провину, так як постанова про адміністративне правопорушення правопорушення буде складена обов`язково. В подальшому, врахувавши свої думки достатніми для визначення наявності обставин, які свідчать про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектор ДПП не складаючи протокол про адміністративне правопорушення «відпустив» його. Проте 14.07.2020 року на його адресу був направлений виклик державного виконавця з копією постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова не відповідає вимогам закону. Порушення правил дорожнього руху не було, оскільки в п. 11.2 ПДР України закріплено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Таким чином, об`їзд іншого автомобіля законом не заборонено. Інспектор відмовився надати докази вчинення ним правопорушення. Вважає постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням адміністративно процесуального законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 року.

Представник позивача ОСОБА_1 Кубрак В.В. надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити та справу закрити.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачі відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направили, хоча були повідомлені про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством.

Представник третьої особи ГУНП в Запорізькій області Орловська Л.С. направила до суду відзив на позовну заяву в обґрунтування якого посилалася на вимоги КУпАП, КАСУ, та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК № 2193861 від 04.03.2020 року, винесеною інспектором Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Калініченко С.В., позивача ОСОБА_1 за порушення п. 14.6.е ПДР (04.03.2020 року 07:11:44 год, с. Матвіївка дорога Запоріжжя Донецьк 20 км, водій керував ТЗ та рухаючись по автодорозі у лівій частині дороги при вільній правій смузі автодороги), було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.7).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно із п. 14.6 ПДР України обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Частиною 1 ст.55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Згідно з ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із ст.252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, відсутні пояснення свідків, які б містили докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в оскарженій постанові.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачами не доведено вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

Оскільки відповідачами не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачити на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та як наслідок неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В своєму позові позивач також просив визнати незаконною оскаржувану постанову. Поряд з цим, в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, оскільки встановлення вказаного факту є підставою для скасування такої постанови, що є належним та достатнім способом захисту порушеного права та узгоджується з приписами ст.286 КАС України, якою визначено конкретний перелік рішень, які суд може прийняти за наслідками розгляду даної справи.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2193861 від 04.03.2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Згідно із ст.139 КАС України на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області слід стягнути судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.251, 280 КУпАП, ст.ст.9, 77, 139, 244-246, 286 КАС України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Калініченко Сергія Володимировича капітана поліції Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області, Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області, третя особа: Головне управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2193861 від 04.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 від 04.03.2020 року закрити.

Стягнути з Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

В іншій частині позову- відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: О.С. Степанова