Справа № 500/1419/20
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1419/20

12 січня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (далі - позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" (далі - відповідач) про стягнення з рахунків у банках Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить ДП "Зарубинський спиртовий завод" кошти у розмірі податкового боргу в сумі 1698688 грн 74 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на дату звернення до суду рахується заборгованість щодо сплати податкового боргу по платежах податок на додану вартість в розмірі 956424,50 грн (541492,00 грн основний платіж, 270746,00 грн штрафні санкції, 144186,50 грн пеня) та податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній формі власності в розмірі 742264,24 грн (465196,00 грн основний платіж, 121835,75 грн штрафні санкції, 155232,49 грн пеня). Оскільки вказана сума грошового зобов`язання відповідачем добровільно не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 19.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 20.07.2020 розгляд справи відкладено у зв`язку із неприбуттям представника відповідача.

25.08.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (аркуші справи 235-238 том 1), в якому вказав, що ухвалою господарського суду Тернопільської області від 09 листопада 2009 року порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", за загальною процедурою банкрутства, передбаченою Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено арбітражного керуючого. Відповідно до ухвали господарського суду Тернопільської області від 09 березня 2009 року ГУ ДПС у Тернопільській області є конкурсним кредитором. Зазначив, що податковий орган у своїй позовній заяві підтверджує виникненням боргу до порушення справи про банкрутство, зокрема, про надсилання першої податкової вимоги №1/214 від 19.10.2009 року та другої податкової вимоги №2/242 від 18.11.2009 року.

Звертає увагу на той факт, що 20 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації". Відповідно до пункту 3 "Прикінцевих та перехідних положень" вказаного Закону забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Тому, вважає, що Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" встановлена пряма заборона вчиняти виконавчі дії, в тому числі, і щодо виконання рішень судів, якими встановлено стягнення грошових коштів із боржників (за винятком, вказаним в Законі).

Судове засідання 26.08.2020 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого суді у відпустці.

Судове засідання 14.09.2020 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого суді на лікуванні.

Ухвалою суду від 05.10.2020 розгляд справи було відкладено за клопотаннями сторін.

20.10.2020 представник відповідача подав до суду відповідь на відзив (аркуші справи 15-16 том 2), в якому вказав, що заяви поточних кредиторів з вимогами до боржника, що ґрунтуються на зобов`язаннях, які виникли після порушення провадження у справі, підлягають розгляду у порядку позовного провадження. Мораторій на задоволення вимог кредиторів у відповідності з абз.24 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" являє собою зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових) платежів, термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і не поширюється на поточну заборгованість. Поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом.

Ухвалою суду від 20.10.2020 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою суду від 02.11.2020 розгляд справи було відкладено за клопотаннями сторін.

Ухвалами суду від 09.11.2020, 03.12.2020 та 17.12.2020 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача.

21.12.2020 представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказує, що відповідачем після відкриття провадження у даній справі частково сплачено суму боргу у розмірі 144186,50 грн, а саме ДП "Зарубинський спирт завод" погашено пеню по податку на додану вартість за рахунок задекларованого від`ємного значення згідно поданої податкової декларації з податку на додану вартість № за вересень 2020.

У своїй заяві зазначає, що станом на 17.12.2020 податковий борг ДП "Зарубинський спирт завод", який підлягає стягненню у судовому порядку становить 1554502,24 грн, та просить стягнути його з рахунків у банках Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить ДП "Зарубинський спиртовий завод", в тому числі з податку на додану вартість в сумі 812238,00 грн та з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній формі власності в сумі 742264,24 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі. Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Дочірнє підприємство "Зарубинський спиртовий завод", зареєстроване органами державної реєстрації, як юридична особа та знаходиться на обліку в Кременецькому управлінні Головного управління ДПС у Тернопільській області як платник податків.

Станом на момент винесення даного рішення за відповідачем рахується заборгованість в сумі 1554502,24 грн, в тому числі з податку на додану вартість в сумі 812238,00 грн та з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній формі власності в сумі 742264,24 грн.

Заборгованість по податку на додану вартість виникла у зв`язку з несплатою грошового зобов`язання, нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення № від 06.03.2019 винесеного на підставі акта перевірки №78/19-00-14- 01/00375065 від 22.01.2019.

Також платнику нарахована пеня на податкове повідомлення-рішення № з 23.06.2018 по 24.10.2019.

Заборгованість по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній формі власності виникла у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно згідно декларацій з податку на прибуток підприємств № від 08.11.2019 за 2019, та згідно податкового повідомлення-рішення № від 06.03.2019 року винесеного на підставі акта перевірки №№78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019 року, яке частково погашено в сумі 47189,00 грн.

Також платнику нарахована пеня на податкове повідомлення-рішення № з 11.03.2018 по 24.10.2019.

Виникнення та існування даного податкового боргу також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої картки платника податку та розрахунком суми боргу.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення, відповідачем було оскаржено в судовому порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі № 500/721/19, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року скасовано та в задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Тому грошові зобов`язання визначені в податкових повідомленнях-рішеннях № та № від 06.03.2019 року вважаються узгодженими.

При цьому не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків ( п. 56.11. ст. 56 ПК України).

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно зі статтею 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до пп. 133.1.1. п. 133.1 ст.133 ПК України, платниками податку на прибуток підприємств є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу (пп. 134.1.1. п. 134.1 ст.134 ПК України).

Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1 статті 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39. пункт 14.1. стаття 14 ПК України).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (підпункт 14.1.156. пункт 14.1. стаття 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп.14.1.175. п.14.1. стаття 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

Тобто, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити пеню у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Згідно з п.59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як слідує із матеріалів справи відповідачу надсилались перша податкова вимога №1/214 від 19.10.2009 та друга податкова вимога №2/242 від 18.11.2009.

Відповідно до приписів п.п.14.1.137 п.14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі його недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також відповідно до пункту 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплаченою, тобто визнається сумою податкового боргу.

При цьому суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до п.87.10 ст.87 ПК України з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Кодексом України з процедур банкрутства без застосування норм цього Кодексу.

Оскільки грошові зобов`язання відповідача, стягнення яких є предметом розгляду даної справи, не включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючого органу стосовно ДП "Зарубинський спиртовий завод", а є його поточною заборгованістю, твердження позивача про те, що даний податковий борг не може бути стягнуто в даному провадженні є хибним.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить ДП "Зарубинський спиртовий завод" на користь Головного управління ДПС у Тернопільській області кошти у розмірі податкового боргу в сумі 1554502 (один мільйон п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот дві) грн 24 коп., в тому числі:

з податку на додану вартість в сумі 812238 (вісімсот дванадцять тисяч двісті тридцять вісім) грн 00 коп на р/р UА0019198, код одержувача 37753768, МФО 899998, код бюджетної класифікації 14010100;

з податку на прибуток приватних підприємств 742264 (сімсот сорок дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн 24 коп. на р/р UA0019198, код одержувача 37753768, МФО 899998. код бюджетної класифікації 11020100.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

відповідач - Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" (місцезнаходження: вул. Заводська, 1,с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область, 47343, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.