Справа № 640/852/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 січня 2021 року

м. Київ

справа № 640/852/19

адміністративне провадження № К/9901/34979/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі №640/852/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрон» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в якому просив суд:

зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві зарахувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрон» податкові платежі в сумі 2676063,00грн згідно платіжних доручень №47 від 26 листопада 2018 року на суму 1196063,00грн для сплати податку на додану вартість за листопад 2018 року, №48 від 26 листопада 2018 року на суму 1480000,00грн для сплати податку на прибуток за 3 квартал 2018 року в рахунок сплати податку на додану вартість за листопад 2018 року та податку на прибуток підприємства за III квартал 2018 року;

зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві врахувати у інтегрованих картках обліку податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства наявну оплату цих податків з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» в сумі 2676063,00 грн згідно платіжних доручень №47 від 26 листопада 2018 року на суму 1196063,00грн для сплати податку на додану вартість за листопад 2018 року, №48 від 26 листопада 2018 року на суму 1480000,00грн для сплати податку на прибуток за 3 квартал 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2020 року та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у місті Києві 16 грудня 2020 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Надаючи оцінку доводам викладеним у вказаному клопотанні, суд виходить з наступного.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду у справі №640/852/19 є вимоги про зобов`язання Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві зарахувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрон» податкові платежі в сумі 2676063,00грн згідно платіжних доручень №47 від 26 листопада 2018 року на суму 1196063,00грн для сплати податку на додану вартість за листопад 2018 року, №48 від 26 листопада 2018 року на суму 1480000,00грн для сплати податку на прибуток за 3 квартал 2018 року в рахунок сплати податку на додану вартість за листопад 2018 року та податку на прибуток підприємства за III квартал 2018 року; зобов`язання Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві врахувати у інтегрованих картках обліку податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства наявну оплату цих податків з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» в сумі 2676063,00 грн згідно платіжних доручень №47 від 26 листопада 2018 року на суму 1196063,00грн для сплати податку на додану вартість за листопад 2018 року, №48 від 26 листопада 2018 року на суму 1480000,00грн для сплати податку на прибуток за 3 квартал 2018 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскільки позивачем своєчасно ініційовано переказ грошових коштів для сплати податкового зобов`язання, тому позивачем належно виконано податковий обов`язок з перерахування податку на додану вартість за ІІІ квартал 2018 року.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №640/852/19 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 21 квітня 2020 року у справі щодо зобов`язання вчинити дії, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі №640/852/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про зобов`язання вчинити дії.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова