Справа № 428/5419/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 січня 2021 року справа №428/5419/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сіваченка І.В., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 жовтня 2020 року в справі № 428/5419/20 (головуючий І інстанції Юзефович І.О.) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Плякіна Олексія Олексійовича про визнання незаконною,скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи,-

УСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 жовтня 2020 року в справі № 428/5419/20.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Копія ухвали суду від 01 грудня 2020 року була надіслана рекомендованою поштою та отримана апелянтом 12 грудня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На адресу суду надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення або звільнення від його сплати. Клопотання обґрунтовано тим, що предметом судового оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення в розмірі 250,00 грн, у той час як судовий збір за звернення з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції складає 2102,00 грн, що на думку апелянта є неспівмірним. Окрім цього, апелянт зауважує, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей та дружина, яка на теперішній час у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною.

Розглянувши наведе клопотання в сукупності з матеріалами справи на відповідність положенням чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Отже відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати це право суду, яке реалізується з урахуванням фактичних обставин справи, зокрема майнового стану сторони.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, регламентовано:

«1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.»

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За текстом клопотання ОСОБА_1 зазначив, що суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд звертає увагу, що апелянтом не надано доказів, що належний до сплати судовий збір (2102,00 грн) перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік. Перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружини само по собі не свідчить про незадовільний майновий стан апелянта.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя («KREUZ v. POLAND» № 28249/95).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення або звільнення від його сплати не підлягає задоволенню через його необґрунтованість.

Що стосується доводів заявника про неспівмірність належного до сплати судового збору предмету судового оскарження, суд зазначає, що розмір судового збору за звернення з апеляційною скаргою на ухвалу суду визначено Законом України «Про судовий збір». Цей розмір залежить від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня того року, в якому подано апеляційну скаргу. Тобто цей розмір не залежить від предмету судового оскарження.

Доводи ОСОБА_1 , що висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17, не підлягають застосуванню під час вирішення питання сплати судового збору в цій справі, оскільки вони стосуються конкретної справи, спростовуються судом на підставі того, що ці доводи відображають суб`єктивну оцінку аналогічності процесуальних питань у різних судових справах без наведення обґрунтування, в чому полягає суттєва відмінність цих питань.

Станом на 12 січня 2021 року апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Відповідно до довідки, наданої відділом реєстрації судових справ, судової статистики та узагальнення судової практики, відсутні відомості в реєстрі підтверджень оплат із Казначейства про зарахування судового збору.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 та ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона, що подала скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, вона повертається заявникові.

Керуючись ст.ст. 169, 298, 321, 325, 327-331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення або звільнення від його сплати відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 жовтня 2020 року в справі № 428/5419/20 повернути апелянту.

Повний текст ухвали складений та підписаний 12 січня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук