Справа № 640/17827/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 жовтня 2020 року 11:24 № 640/17827/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Федорчука А.Б., суддів - Каракашьяна С.К., Смолія І.В., за участю секретаря судових засідань Левкович А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Інноваційні

страхові технології» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81А)

до Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9)

про визнання протиправним та скасування розпорядження №1755 від 10 вересня

2019 року, -

за участю:

представника позивача - Галицького М.І.,

представника відповідача - Решетило С.В.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Інноваційні страхові технології» (надалі по тексту - позивач) до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 10 вересня 2019 року №1755 щодо анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування.

Заявлені позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що оскаржуване рішення про анулювання ліцензій з підстав, передбачених пунктом 8 частини 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» є необґрунтованим у зв`язку з тим, що позивач надав всі документи, які мав у наявності, а документи, які були вилучені органами досудового розслідування в рамках кримінального провадження №003526 від 19 липня 2017 року не були надані посадовим особам Національної комісії з об`єктивних причин та не з вини посадових осіб позивача, оскільки вони фізично бути відсутні у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Інноваційні страхові технології».

Також представник позивача стверджував, що оскаржуване розпорядження винесено з порушенням вимог норм чинного законодавства, зокрема, з порушенням строків на прийняття відповідного рішення та за відсутності відповідного рішення адміністративного суду.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У відзиві на адміністративний позов представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомив, що оскаржуване розпорядження прийняте обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин справи, адже товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Інноваційні страхові технології», отримавши 30 серпня 2019 року документи від слідчого Синенка Є.А. не виконало вимоги інспекційної групи Нацкомфінпослуг щодо надання документів для проведення перевірки.

Крім того, представник відповідача просив врахувати, що спірне розпорядження прийнято в межах строків, визначених частиною 4 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», оскільки акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки складений інспекційною групою 09 вересня 2019 року в останній день перевірки, у відповідності до положень абзацу 3 частини 14 статті 19 вказаного Закону України. Також, зазначеним Законом наділено органи ліцензування правом щодо прийняття рішень про анулювання ліцензій за наявності хоча б однієї підстави, визначеної частиною 2 статті 16 Закону.

В ході судового розгляду даної справи судом протокольною ухвалою замінено первісного відповідача його правонаступником - на Національний банк України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що на виконання пункту 65 Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Нацкомфінпослуг на 2019 рік, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29 листопада 2018 року №2102, посадовим особам Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг доручено здійснити перевірку Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Інноваційні страхові технології» тривалістю 10 робочих днів з 27 серпня 2019 року по 09 вересня 2019 року.

На підставі направлення на здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Інноваційні страхові технології» від 22 липня 2019 року №160/2019-13-3, виданого Головою Нацкомфінпослуг, інспекційною групою Нацкомфінпослуг 27 серпня 2019 року вжито заходів для проведення планової перевірки позивача.

27 серпня 2019 року інспекційна група Нацкомфінпослуг у складі працівників департаменту страхового регулювання та нагляду прибула за місцезнаходженням позивача для початку здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) шляхом проведення перевірки на предмет додержання вимог законодавства про фінансові послуги з питань, визначених пунктами 1-32 додатку 5 до уніфікованої форми акту, затвердженої підпунктом 1 пункту 1 розпорядження Нацкомфінпослуг від 24 січня 2019 року №102, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.02.2019 року №177/33148.

Планова перевірка Нацкомфінпослуг розпочата 27 серпня 2019 року шляхом вручення направлення на перевірку керівнику позивача за місцем реєстрації Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ» вручено вимоги щодо надання інформації та документів від 27 серпня 2019 року №1, 2, 3 та 4.

У перший день планового заходу державного нагляду (контролю), а саме 27 серпня 2019 року позивач надав інспекційній групі Нацкомфінпослуг копію договору оренди приміщення від 31 серпня 2018 року №51-18, копію висновка від 03 грудня 2017 року сертифікованого спеціаліста щодо відповідності приміщення позивача вимогам державних будівельних норм для потреб інвалідів та інших маломобільних груп населення, копії трудових книжок, дипломів освіти та сертифікатів підвищення кваліфікації керівника та головного бухгалтера Товариства. Також 27 серпня 2019 року працівники Товариства надали для огляду інспекційній групі Нацкомфінпослуг комп`ютерну техніку (з демонстрацією обчислювальних потужностей), наявність засобів зв`язку (зокрема інтернет), а також надали доступ до офіційного сайту, продемонстрували інформаційне наповнення цього сайту, зокрема, наявність на ньому правил страхування, звітності страховика та аудиторських висновків.

29 серпня 2019 року Товариством подано до Нацкомфінпослуг лист від 28 серпня 2019 року №28/08-956, що містить копію протоколу вилучення речей та документів від 28 серпня 2019 року та копію опису речей і документів, які були вилучені на підставі постанови про витребування документів та матеріальних носіїв інформації від 27 серпня 2019 року. В зазначеному описі наявні документи, необхідні для проведення планової перевірки Товариства з доданою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ».

У зв`язку з наведеним, інспекційна група Нацкомфінпослуг звернулася листом від 30 серпня 2019 року №б/н до старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції ГУ НП у місті Києві з проханням надати доступ до вилучених документів для їх аналізу в рамках планової перевірки Товариства.

02 вересня 2019 року інспекційна група Нацкомфінпослуг прибула за місцезнаходженням Товариства та отримала лист від 02 вересня 2019 року №02/09-960, у якому зазначено, що вилучені Печерським управлінням поліції ГУ НП у місті Києві документи та обчислювальна техніка досі не повернуті позивачу.

Інспекційна група Нацкомфінпослуг звернулася з листом від 02 вересня 2019 року №б/н з проханням повідомити про факт повернення речей та документів Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ» та дату такого повернення, якщо це відбулось. Старший слідчий Синенко Є.А. надав письмову відповідь інспекційній групі Нацкомфінпослуг від 02 вересня 2019 року №3986/125/522019 про те, що 30 серпня 2019 року повернув Товариству вилучені документи. До зазначеної відповіді старший слідчий в якості додатка долучив копію розписки Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ» на 4 аркушах щодо отримання повернутих документів.

03 вересня 2019 року інспекційна група Нацкомфінпослуг прибула за місцезнаходженням Товариства та вручила уповноваженому представнику за дорученням лист-нагадування від 03 вересня 2019 року №5 щодо необхідності надання документів на письмові вимоги інспекційної групи від 27 серпня 2019 року №1, 2, 3 та 4 з довідковою інформацією.

04 вересня 2019 року Товариство надало інспекційній групі Нацкомфінпослуг відповідь від 04 вересня 2019 року №04/09-960, у якій повідомлено, що документи та матеріальні носії інформації Національною поліцією не повернуто, отже надати відповіді на вимоги зможуть лише після повернення речей та документів.

Тобто станом на дату завершення планового заходу державного нагляду (контролю) Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ» не надало інформацію та документи на письмові вимоги інспекційної групи Нацкомфінпослуг.

На думку інспекційної групи, зазначені факти підтверджують відмову Товариства у проведенні планової перевірки Нацкомфінпослуг у вигляді ненадання документів та інформації щодо предмета перевірки на письмові вимоги інспекційної групи Нацкомфінпослуг, у зв`язку з чим на підставі пункту 8 частини 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» відповідачем складено 09 вересня 2019 року №1538/13-3/6 акт про відмову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ» у проведенні перевірки Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Крім того, 09 вересня 2019 року Нацкомфінпослуг складено також акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), які ліцензуються №1539/13-3/2, відповідно до змісту якого порушень вимог законодавства не встановлено, оскільки захід державного нагляду (контролю) не проводився.

10 вересня 2019 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розглянувши акт про відмову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ» у проведенні перевірки від 09 вересня 2019 року №1538/13-3/6, видала розпорядження №1755 «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ», на підставі якого позивачу анульовано ліцензії, видані розпорядженнями Нацкомфінпослуг від 21 серпня 2014 року №2470 та від 08 червня 2017 року №2393 на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування:

- добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного);

- добровільного страхування від нещасних випадків;

- добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу);

- добровільного страхування кредитів (у т.ч. відповідальності позичальника за непогашення кредиту);

- добровільного страхування медичних витрат;

- добровільного медичного страхування (безперервного страхування здоров`я);

- добровільного страхування залізничного транспорту;

- добровільного страхування сільськогосподарської продукції;

- добровільного страхування виданих гарантій (порук) та прийнятих гарантій;

- добровільного страхування майна (крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту (морського внутрішнього та інших видів водного транспорту), вантажів та багажу (вантажобагажу);

- добровільного страхування відповідальності перед третіми особами (крім цивільної відповідальності власників наземного транспорту, відповідальності власників повітряного транспорту, відповідальності власників водного транспорту (включаючи відповідальність перевізника);

- добровільного страхування фінансових ризиків.

Незгода позивача із вказаним розпорядженням зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ (далі - Закон №2664-ІІІ, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до статті 21 Закону №2664-ІІІ державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. При цьому, державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року №1070/2011 (далі - Положення №1070/2011, в редакції станом на час існування спірних відносин), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Відповідно до підпунктів 36, 39, 41 пункту 4 Положення №1070/2011 Нацкомфінпослуг відповідно до покладених на неї завдань: проводить у межах своїх повноважень самостійно або разом з іншими уповноваженими органами виїзні та безвиїзні перевірки діяльності фінансових установ; встановлює згідно із законом порядок та умови застосування заходів впливу; приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження (приписи) щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, вимагає надання необхідної інформації та документів.

Таким чином, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг є суб`єктом владних повноважень, та здійснює в даних правовідносинах надані їй наведеними нормативно-правовими актами повноваження.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулює Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року №222-VIII (далі - Закон №222-VIII, в редакції станом на момент прийняття оскаржуваного розпорядження).

Відповідно до вимог пункту 3 частини 2 статті 6 Закону №222-VIII орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності: здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

Вимогами статті 16 Закону №222-VIII передбачено, що анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії. Підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є, зокрема, акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

При цьому, акти, передбачені пунктами 5 - 9 частини другої цієї статті, мають містити детальне викладення фактів порушення законодавства, їх обґрунтування та у випадках, якщо вони стосуються невиконання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов, містити посилання на конкретні пункти цих ліцензійних умов.

Зі змісту акта про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 09 вересня 2019 року №1538/13-3/6 вбачається, що вказаний акт складений у зв`язку з тим, що станом на день завершення заходу державного нагляду (контролю) шляхом проведення перевірки Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ» не надано інформацію та документами на письмові вимоги інспекційної групи Нацкомфінпослуг від 27 серпня 2019 року №1, 2, 3 та 4.

Ненадання вказаних документів на виконання зазначених вимог позивач обґрунтовує тим, що на підставі протоколу вилучення документів та речей від 28 серпня 2019 року старший слідчий СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві вилучено оригінали документів та речей, які Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ» підготувало для Нацкомфінпослуг, тобто позивачем вимоги від 27 серпня 2019 року не виконано за відсутності вини позивача.

Суд зазначає, що наявними матеріалами справи підтверджується, що 30 серпня 2019 року ОСОБА_2 отримала від слідчого всі вилучені на підставі протоколу вилучення документів та речей від 28 серпня 2019 року оригінали документів та речі.

Суд враховує, що у протоколі вилучення документів та речей від 28 серпня 2019 року вказано також прізвище ОСОБА_2 як особи, які пред`явлено та вручено оригінал постанови від 27 серпня 2019 року про витребування оригіналів документів та матеріальних носіїв інформації. Тобто, документи та речі вилучались та поверталися одній і тій же особі, а саме керівнику Товариства, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що захід державного нагляду (контролю) тривав до 09 вересня 2019 року, а доказами, які містяться в матеріалах справи, підтверджується, що оригінали документів повернуті 30 серпня 2019 року, тобто до закінчення заходу державного контролю, у позивача була можливість виконати вимоги від 27 серпня 2019 року у визначених в них строк та до моменту закінчення строку перевірки.

Крім того, суд зауважує, що вимоги №1, 2, 3 та 4 отримані від інспекційної групи Нацкомфінпослуг 27 серпня 2019 року, в той час як вилучення оригіналів документів та матеріальних носіїв інформації вилучені 28 серпня 2019 року, тобто після отримання вказаних вимог.

Відповідно до вимог статті 165 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції станом на момент вилучення документів та речей), якою врегульовано порядок виконання ухвали слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей та документів, на вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів. Копії документів, які вилучаються або оригінали яких вилучаються виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Тобто, у позивача станом на дату вилучення документів та речей була об`єктивна та законодавчо передбачена можливість отримання копій всіх вилучених документів. При цьому, вимогами №1, 2, 3, 4 від 27 серпня 2019 року лише частину документів вимагалось надати інспекційній групі Нацкомфінпослуг вимагалось надати у вигляді оригіналів.

Водночас, вищенаведене в сукупності, на думку суду, свідчить про існування можливості у позивача надати на виконання вимог інспекційної групи витребовувані документи, адже як станом на момент вилучення документів та речей у позивача існувало законодавчо передбачене право на отримання копій таких документів, так і станом на дату закінчення заходу державного контролю (нагляду) оригінали документів були повернуті позивачу на підставі розписки від 30 серпня 2019 року.

При цьому, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ІСТ» не виконано навіть частково вимоги №1, 2, 3, 4 від 27 серпня 2019 року, у зв`язку з чим відповідачем складено акт про відмову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Інноваційні страхові технології» у проведенні перевірки Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09 вересня 2019 року №1538/13-3/6.

Доказів оскарження вказаних вимог від 27 серпня 2019 року та акту від 09 вересня 2019 року №1538/13-3/6 або ж скасування їх в судовому порядку матеріали справи не містять та позивачем до суду не надано.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 16 Закону №222-VIIІ акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування є підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії.

Суд враховує, що частиною 15 статті 19 Закону №222-VIIІ розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов видається органом ліцензування не пізніше трьох робочих днів з останнього дня проведення перевірки у разі виявлення за результатами її проведення порушень ліцензіатом вимог ліцензійних умов.

У разі складення за результатом проведення перевірки акта, що є підставою для анулювання ліцензії, розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов не видається.

Зазначена норма чинного законодавства спростовує доводи представника позивача в частині того, що оскаржуване розпорядження прийняте за відсутності відповідного рішення адміністративного суду, оскільки таке рішення судом приймається у разі звернення Нацкомфінпослуг із відповідним позовом за умови складання акта за результатами проведення перевірки у разі виявлення за результатами її проведення порушень ліцензіатом вимог ліцензійних умов, що не мало місця в межах спірних правовідносин.

В частині тверджень позивача про порушення строків прийняття оскаржуваного розпорядження, суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 4 частини 5 статті 16 Закону №222-VIIІ орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом п`яти робочих днів з: дня виявлення підстав, передбачених пунктами 4 - 9 частини другої цієї статті.

Відповідно до наявних матеріалів справи, акт про відмову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Інноваційні страхові технології» у проведенні перевірки Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1538/13-3/6 складено 09 вересня 2019 року, а оскаржуване розпорядження прийняте 10 вересня 2019 року, тобто на наступний робочий день після складення відповідного акту.

При цьому, норми чинного законодавства термін прийняття рішення про анулювання ліцензії пов`язуються з датою прийняття відповідного акту, а не з датою виявлення порушення, відтак судом не вбачається порушення відповідачем строку прийняття оскаржуваного розпорядження.

Так, згідно із визначенням, наведеним в частині першій статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України).

Достовірними, в силу частини першої статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень виконано обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного розпорядження.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 47, 72 - 78, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Інноваційні страхові технології» відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий суддя Федорчук А.Б.
Судді Каракашьян С.К. Смолій І.В.