Справа № 620/5265/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року Чернігів Справа № 620/5265/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної служби України з безпеки на транспорті Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
провизнання протиправною та скасування постанови,
У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі по тексту - відповідач, Управління Укртрансбезпеки) про визнання протиправною та скасування Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.10.2020 № 217332 в сумі 8500 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіркою встановлено перевищення вагових обмежень його транспортного засобу - автомобіля MAN TGX 18440 д.н.з. НОМЕР_1 та з не належним йому напівпричепом KRAKER DE д.н.з. НОМЕР_2 , на 2 вісь 12,05 тонн, замість нормативно допустимого 11 тонн. Відповідач не надав доказів за допомогою якого зважувального обладнання здійснювалось зважування при проведенні габаритно-вагового контролю транспортного засобу. Представнику відповідача водій надав всі належні документи, проте, в оскаржуваній Постанові відповідача відсутні посилання на те, який саме документ був відсутній і не був наданий. Також зазначає, що на розгляд справи позивача не викликали, тому він був позбавлений можливості реалізувати своє право на участь у процесі щодо прийняття посадовцем рішення і, як наслідок, не був здійснений належний розгляд справи.

Відповідач у відзиві у задоволенні позову просив відмовити повністю, оскільки під час рейдової перевірки транспортного засобу MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 було встановлено, що він, згідно свідоцтва про реєстрацію, є власністю позивача. Зважування проводилось на габаритно - ваговому комплексі, який утримується в робочому стані та відповідає законодавству в сфері стандартизації, метрології та сертифікації, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Бланки документів по габаритно-ваговому контролю не містять граф для внесення інформації щодо вимірювального обладнання, тому державними інспекторами акт, довідка та розрахунок заповнені з чітким дотриманням вимог законодавства. Водієм після проходження габаритно-вагового контролю було приведено в норму габаритно-вагові норми, про що свідчить талон повторного зважування № 3409 і транспортний засіб продовжив подальший рух. 05.10.2020 позивачу було направлено повідомлення № 77090/41-1/24-20 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням часу і місця розгляду справи, що підтверджується фіскальним чеком AT «Укрпошта» від 06.10.2020, та отримане позивачем 08.10.2020 про що свідчить трекінг поштового відправлення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Графіком роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на вересень 2020 року, затвердженого 31.08.2020 начальниками Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області та управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції з 01.09.2020 по 30.09.2020 на автомобільній дорозі М-01 (Київ-Чернігів-Нові Яриловичі) (124 км) (с. Красне) передбачено проведення контролю (а.с. 33).

Вказане також підтверджується копією щотижневого графіку, сформованого Державною службою України з безпеки на транспорті від 26.09.2020 № 86928/41/18-20 (а.с. 34).

27.09.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області було сформовано Направлення на рейдову перевірку № 006869 (а.с. 35).

29.09.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 042480, із якої вбачається: місцем розташування пункту габаритно-вагового контролю є Чернігівська обл., а/д М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі», 124 км; автомобіль - марка «MAN», модель TGX 18.440, реєстраційний номер - НОМЕР_1 ; причіп - марка «KRAKER», МОДЕЛЬ DE, реєстраційний номер - НОМЕР_2 ; результати вагового контролю - навантаження на осі, тонн: 6,65; 12,05; 6,65; 7,05; 7,10; повна маса транспортного засобу - 39,80 тонн (а.с. 41).

Вказане також підтверджується копією Талону від 29.09.2020, сформованого о 14:33 год, із якого, крім того вбачається, що зважування проводилося на вагах № 433, режим - динамічний (а.с. 39).

Згідно копії Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П33М880405820 (чинне до 10.07.2021), виданого ДП «Київоблстандартметрологія», встановлено, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі на вимірювання навантаження на вісі 030T-AS2-PWIA зав. № 433, за результатами повірки відповідає вимогам ДСТУ OIML R134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробувань за класом 2D», діапазон зважування маси: макс. - 30000 кг; мін. - 500 кг; ціна поділки - 50 кг, клас точності звичайний, границя допустимої похибки для маси транспортного засобу, визначена під час зважування у русі - 2 % від умовного значення маси транспортного засобу (а.с. 38).

29.09.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0005433, в якому з поміж іншого зазначено, що осьове навантаження (тонн) складає: нормативно допустиме - 11,00; 11,00; 7,33; 7,33; 7,33, а фактичне - 6,65; 12,05; 6,65; 7,05; 7,10 (а.с. 40).

Згідно копії Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 29.09.2020 № 0005433 перевищення параметрів від нормативу навантаження на одиничну вісь транспортного засобу становить 9,55 % (1,05 тонн), плата за проїзд складає 21,8 євро (а.с. 42).

29.09.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 256024, в якому з поміж іншого зазначено, що під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажу автомобільним транспортом (деревини) з порушенням вагових обмежень на одиночну вісь на 9,55 % (12,05 тонн), при цьому у водія відсутні документи, передбачені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 43).

Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_2 є ТОВ «ВЕЛЕС-ВУД» (а.с. 36).

Із копії Товарно-транспортної накладної від 29.09.2020 № 20 вантажовідправником та автомобільним перевізником товару є ФОП ОСОБА_1 , маса брутто 38,3 метрів куб. (а.с. 37).

Згідно копії Талону від 29.09.2020, сформованого о 16:41 год, за результатом зважування навантаження на одиночну вісь транспортного засобу з номером НОМЕР_1 складає: 6900 кг, 10900 кг, 7000 кг, 7500 кг, 7450 кг, всього - 39750 кг (а.с. 39).

05.10.2020 відповідачем сформовано Повідомлення про те, що 27.10.2020 позивач запрошується до приміщення Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області за адресою: м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд. 39, 6 поверх каб. 601, для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Розгляд відбудеться з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв.

Згідно копії квитанції АТ «Укрпошта» від 06.10.2020 (а.с. 44) вказане Повідомлення було направлено відповідачем позивачу рекомендованим листом. Згідно з роздруківкою поштового відстеження за трек номером 824 документ був отриманий 08.10.2020 (а.с. 45).

27.10.2020 керуючись абз. 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 29.09.2020 о 14:33 год., а/д М-01, 124 км, НОМЕР_1 , здійснював надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідачем складено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 217332 у сумі 8500,00 грн (а.с. 9).

Вказану Постанову відповідачем позивачу було направлено 28.10.2020, що підтверджується копією квитанції АТ «Укрпошта» (а.с. 47).

Положеннями розпорядження Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» від 03.03.2020 № 196-р визначено утворити територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби, зокрема Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки та Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області і утворити Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі по тексту - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до частини 1 та 4 статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно із статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі по тексту - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі по тексту - Порядок № 879) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879.

Згідно підпункту 9 пункту 2 Порядку № 879 пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 879 місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Пунктом 12 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За приписами пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

У відповідності до пункту 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Відповідно до пункту 31.1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У відповідності з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до абзацу 14 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснював перевезення деревини великоваговим транспортним засобом з перевищення навантаження від встановленого гранично допустимого параметру на другу одиночну вісь на 1,05 тонн (9,55 %), а саме навантаження на вісь склало 12,05 тонн, при дозволеній масі 11 тон.

Щодо доводів позивача про те, що відповідач не надав доказів за допомогою якого зважувального обладнання здійснювалось зважування при проведенні габаритно-вагового контролю транспортного засобу, суд зазначає, що діючим законодавством не передбачено обов`язковість зазначати в квитанції та інших документах тип вагів, їх параметри тощо, на яких здійснювалось зважування транспортного засобу.

Окрім того, за приписами підпунктів 4, 5 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, що затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 року №1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1), складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Судом встановлено, що зважування проводилося на вагах № 433 (а.с. 39). Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П33М880405820, яке є чинним до 10.07.2021, виданого ДП «Київоблстандартметрологія», підтверджується, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі на вимірювання навантаження на вісі 030T-AS2-PWIA зав. № 433, за результатами повірки відповідає вимогам ДСТУ OIML R134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробувань за класом 2D», діапазон зважування маси: макс. - 30000 кг; мін. - 500 кг; ціна поділки - е= d=50 кг, клас точності звичайний, границя допустимої похибки для маси транспортного засобу, визначена під час зважування у русі - 2 % від умовного значення маси транспортного засобу (а.с. 38).

Щодо посилань позивача на те, що перевірка габаритно-вагового контролю здійснювалася по відношенню до транспортного засобу, як автомобіля MAN TGX 18440 д.н.з. НОМЕР_1 , так і не належного йому напівпричепа KRAKER DE д.н.з. НОМЕР_2 , суд зазначає, що з копії Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.09.2020 № 042480 вбачається, що мало місце перевищення навантаження на одиночну вісь саме транспортного засобу MAN TGX 18440 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 41). Крім того, із копії Товарно-транспортної накладної від 29.09.2020 № 20 вбачається, що вантажовідправником та автомобільним перевізником товару є ФОП ОСОБА_1 (а.с. 37).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами регулюють положення Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі по тексту - Порядок № 1567).

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункту 27 Порядку № 1567).

Позивач у позовній заяві вказує, що він на розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт викликаний не був, у зв`язку з чим, був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи та викласти свої доводи.

З аналізу вказаних вище правових норм слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення законодавства одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання, за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Згідно абз. 27 пункту 2 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України (далі по тексту - Правила надання послуг поштового зв`язку), рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок «M», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку (абз. 26 пункту 2 Правил надання поштового зв`язку).

В абз. 18 пункту 2 вказаних Правил надання поштового зв`язку визначено, що повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія квитанції АТ «Укрпошта» від 06.10.2020 щодо направлення відповідачем позивачу Повідомлення про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованим листом.

Аналізуючи положення, закріплені у пункті 26 Порядку № 1567, абз. 18, 26, 27 пункту 2 Правил надання поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять доказів належного повідомлення позивача або уповноваженої ним особи про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Також суд зауважує, що із вказаної квитанції АТ «Укрпошта» від 06.10.2020 неможливо встановити адресу за якою позивачу відповідачем надсилалися документи.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, чим позивача було позбавлено права на участь у розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбаченого пунктом 26 Порядку № 1567, і в свою чергу, порушено порядок розгляду даної категорії справ, закріплений положеннями Порядку № 1567. Тому Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.10.2020 № 217332 в сумі 8500 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, що включають: витрати на професійну правничу допомогу - 2500,00 грн; судовий збір - 840,80 грн.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 та від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

В частині першій статті 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом (пункт 1 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Враховуючи зміст частини першої статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, які підтверджують право на зайняття адвокатською діяльністю є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Позивачем для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано:

копію Договору про надання правової допомоги від 02.11.2020, укладеного між позивачем та Адвокатом Загалець Олександром Миколайовичем (а.с. 15);

Акт виконаних робіт від 05.11.2020;

Квитанція прибуткового касового ордера від 05.11.2020 № б/н на суму 2500,00 грн.

Однак, позивачем не додано документів на підтвердження права на зайняття адвокатською діяльністю Загалець Олександром Миколайовичем .

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Із квитанції АТ «Укрпошта» від 04.11.2020 вбачається, що позивачем сплачено 840,80 грн в якості судового збору (а.с. 7).

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 27.10.2020 № 217332 в сумі 8500 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, .

Відповідач: Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, вул. Пятницька, 39, м. Чернігів, 14000.

Дата складення повного рішення суду - 11.01.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб