Справа № 640/5533/20
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5533/20 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів Степанюка А.Г., Чаку Є.В., секретаря Вінокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року за адміністративним позовом Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р», -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по операціях з неплатниками податку на додану вартість за червень та липень 2018 року, про що складено відповідний Акт від 27 січня 2020 року №227/28-10-42-02/31517060 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.14-27).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог пп. 192.1.1 п. 192.1. ст. 192 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 3986709,00 грн. суми податку на додану вартість, у тому числі на 1657736,00 грн. за червень 2018 року та на 2328973,00 грн. за липень 2018 року.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 26 лютого 2020 року №, яким Позивачу збільшено на 4983386,25 грн. суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 3986709,00 грн. за податковими зобов`язаннями та на 996677,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Між Позивачем, як Виконавцем, та Відкритим акціонерним товариством «Міндобрива», як Замовником, укладено Контракт від 21 грудня 2007 року № 027/А/2007 (надалі - Контракт), відповідно до п. 1.1. якого Виконавець надає послуги з транзиту аміаку рідкого технічного ГОСТ 6221-90 марки «АК» російського походження, що постачається Замовником, а саме: його Транспортування магістральним аміакопроводом ділянкою «кордон Росія/Україна - термінал НАТ «Одеський припортовий завод» (далі - ОПЗ)», протяжністю 804 км, приймання, охолодження, зберігання та перевантаження аміаку з ізотермічних місткостей ОПЗ на судно, надання спецпричалів ДП «Морський торговельний порт «Південний» (далі - Порт»), а також інші послуги, безпосередньо пов`язані з виконанням зобов`язань перед Замовником за Контрактом.

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, надано завірені належним чином копії: Актів наданих послуг з транзиту аміаку за Контрактом № 027/А/2007 від 21 грудня 2007 року, Актів звірки балансу руху аміаку російського походження, який надійшов магістральним аміакопроводом в режимі транзиту через Публічне акціонерне товариство «Одеський припортовий завод».

Згідно з п. 197.8 ст. 197 Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з перевезення (переміщення) пасажирів та вантажів транзитом через митну територію України, а також з постачання послуг, пов`язаних із таким перевезенням (переміщенням); звільнення від оподаткування, передбачене абзацом першим цього пункту, не поширюється на операції з постачання послуг, що виконуються (надаються) для забезпечення переміщення (транспортування) природного газу транскордонними газопроводами (транспортування природного газу територією України в митному режимі транзиту).

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що оскільки умовами Контракту надання послуг внутрішнього транзиту аміаку не передбачено, їх вартість оподатковується податком на додану вартість у загальному порядку.

Позивачем Державній фіскальній службі України подано Звернення для отримання індивідуальної податкової консультації стосовно правомірності застосування встановленої пунктом 197.8 статті 197 Податкового кодексу України пільги з оподаткування операцій з надання послуг з переміщення комерційного товару (аміаку) магістральними трубопроводами в транзитному режимі.

Розглянувши звернення Позивача від 10.09.2018 (вх. ДФС №53395/6 від 13.09.2018), Державною фіскальною службою України надано Індивідуальну податкову консультацію та повідомлено Позивача, що за ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. 91 Митного кодексу України, переміщення товарів у митному режимі транзиту здійснюється, зокрема як прохідний або внутрішній, а саме:

1) прохідним транзитом - від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України (у тому числі в межах одного пункту пропуску через державний кордон України);

2) внутрішнім транзитом або каботажем, зокрема, від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до органу доходів і зборів, розташованого на митній території України (підпункт «а» пункту 2 статті 91 Митного кодексу України).

Згідно зі ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення; при вивезенні за межі митної території України товарів, поміщених у митний режим транзиту, окремими партіями митний режим транзиту вважається завершеним після фактичного вивезення за межі митної території України останньої з таких окремих партій; при ввезенні товарів на митну територію України з метою подальшого їх поміщення у відповідний митний режим митний режим транзиту завершується фактичним доставленням товарів до визначеного митним органом або узгодженого з ним місця доставки; митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Як викладено в Зверненні, платником здійснено переміщення комерційного товару таким чином:

частину товару переміщено в митному режимі транзиту від пункту ввезення на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України з оформленням періодичної митної декларації та додаткової декларації відповідно до митного режиму транзиту;

частину товару переміщено в митному режимі транзиту від пункту ввезення на митну територію України до органу доходів і зборів, розташованого на митній території України, з оформленням періодичної митної декларації відповідно до митного режиму транзиту та додаткової декларації відповідно до митного режиму імпорту.

З огляду на наведений платником опис, переміщення товарів комерційного призначення, яке здійснювалося ним, відповідає визначенню транзиту (з розподілом на прохідний транзит і на внутрішній транзит).

Враховуючи те, що переміщення товарів комерційного призначення, яке здійснено платником, відповідає визначенню поняття транзит (прохідний і внутрішній), послуги з такого переміщення товарів звільняються від оподаткування податком на додану вартість на підставі п. 197.8 ст. 197 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з п. 52.1 ст. 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Відповідно до п. 52.2. ст. 52 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Згідно з частиною п`ятою ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №810/2842/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Державної фіскальної служби України про визнання недійсною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити дії, відповідно до пунктів 53.1 та 53.3 статті 53 Податкового кодексу України, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована. Платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Зміст наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Отже податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо): 1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності; 2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана; 3) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Обов`язковими ж складовими письмової податкової консультації є: опис питань, що порушуються платником податків; обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Отже, отримання позивачем індивідуальної податкової консультації, зміст якої відповідає нормам діючого законодавства, є юридичним фактом, що є підставою для звільнення від відповідальності платника податку, який діяв у відповідності до наданих такою консультацією роз`яснень з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення Відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 11.01.2021 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Степанюк А.Г.

Чаку Є.В.