Справа № 160/9310/19
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/9310/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 р. (суддя Кадникова Г.В.) в справі № 160/9310/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000222/2 від 19.07.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00345, рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000259/2 від 06.08.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00366, рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000266/2 від 07.08.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00367, рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000278/2 від 12.08.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00371, рішення про коригування митної вартості товарів №UA100030/2019/000102/2 від 13.08.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00373.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000222/2 від 19.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00345; визнано протиправним та скасоване рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA00000/2019/000259/2 від 06.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00366; визнано протиправним та скасоване рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000266/2 від 07.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00367; визнано протиправним та скасоване рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000278/2 від 12.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00371; визнано протиправним та скасоване рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100030/2019/000102/2 від 13.08.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00373.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга містить виклад обставин прийняття рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які є предметом позову, та фактично повторює зміст відзиву на позовну заяву.

Доводи апелянта зводяться до неврахування судом першої інстанції, що подані декларантом для митного оформлення документи мали розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, тому у відповідача виник обґрунтований сумнів у правильності визначення митної вартості декларантом.

Серед таких розбіжностей відповідач зазначає:

1) відсутність в інвойсах та в контракті від 04.06.2018 р. № 301 умов оплати за товари;

2) до митного оформлення подано платіжне доручення в іноземній валюті від 15.03.2019 р. № 71 на суму 91 000 USD, в призначенні платежу якого вказано «попередня оплата по контракту від 04.06.2018 № 301», тоді як в контракту не зазначено загальну суму контракту, а сума інвойсу від 23.05.2019 № 65, поданого до митного оформлення, становить 20042,75 USD;

3) платіжне доручення в іноземній валюті від 15.03.2019 р. № 71 на суму 91 000 USD не містить відміток банку щодо виконання;

4) за умовами контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу від 23.05.2019 р. № 65 товар поставляється на умовах CIF-Одеса, тобто до ціни товару не включено витрати на транспортування та страхування товарів до порту призначення;

5) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.

Тому у митниці виник обґрунтований сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості, який став підставою для витребування додаткових документів, та у відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Вважає, що відповідачем дотримано всі вимоги щодо заповнення рішення про коригування митної вартості, обґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного сулу від 16.11.2020 р. здійснена заміна відповідача Київської міської митниці ДФС правонаступником Київською митницею Держмитслужби.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» (покупець) та DERNEK GROUP CO., LTD (постачальник) 04.06.2018 укладено договір поставки №301 на поставку товарів, додаткова угоди №1 від 07.09.2018 р.

У липні 2019 року за договором позивач отримав від постачальника товар торговельної марки Luxray (країна виробництва - CN (Китайська народна республіка) на суму 20'042,75 USD (доларів США), загальною вагою брутто 10328,3 кг, відповідно до іnvoice №65 від 23.05.2019 та інших документів, які позивач з метою здійснення митного оформлення товару 19.07.2019 року подав відповідачу електронну митну декларацію №UA100030/2019/405848.

У серпні 2019 року за договором позивач отримав від постачальника товар торговельної марки Lezard (країна виробництва - CN (Китайська народна республіка) на суму 14'122,00 USD (доларів США), загальною вагою брутто 7213,3 кг, відповідно до іnvoice №67/1 від 28.05.2019 та інших документів, які позивач з метою здійснення митного оформлення товару 06.08.2019 року подав відповідачу електронну митну декларацію №UA100030/2019/406878.

У серпні 2019 року за договором позивач отримав від постачальника товар торговельної марки Lezard (країна виробництва - CN (Китайська народна республіка) на суму 41'248,40 USD (доларів США), загальною вагою брутто 21528,4 кг, відповідно до іnvoice №69 від 11.06.2019 та інших документів, які позивач з метою здійснення митного оформлення товару 07.08.2019 року подав відповідачу електронну митну декларацію №UA100030/2019/406961.

У серпні 2019 року за договором позивач отримав від постачальника товар торговельної марки Lezard (країна виробництва - CN (Китайська народна республіка) на суму 23'088,00 USD (доларів США), загальною вагою брутто 12520 кг, відповідно до іnvoice №70 від 20.06.2019 та інших документів, які позивач з метою здійснення митного оформлення товару 12.08.2019 року подав відповідачу електронну митну декларацію №UA100030/2019/407184.

У серпні 2019 року за договором позивач отримав від постачальника товар торговельної марки Luxray (країна виробництва - CN (Китайська народна республіка) на суму 27'475,95 USD (доларів США), загальною вагою брутто 14461,8 кг, відповідно до Іnvoice №69/1 від 11.06.2019 та інших документів, які позивач з метою здійснення митного оформлення товару 13.08.2019 року подав відповідачу електронну митну декларацію №UA100030/2019/407292.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з кожною декларацією позивач надав митному органу документи, що перелічені у графі 44 кожної з ЕМД і посвідчують підстави придбання товару, його кількісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування.

На етапі перевірки митних декларацій відповідач повідомив позивача про виникнення необхідності надання додаткових документів з метою підтвердження митної вартості товару, оскільки встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з чим на підставі ст. 53 Митного кодексу України відповідачем запропоновано декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у їх митному оформленні за митною вартістю, заявленою декларантом: 19.07.2019 року №UA100000/2019/000222/2; 06.08.2019 року №UA100000/2019/000259/2; 07.08.2019 року №UA100000/2019/000266/2; 12.08.2019 року №UA100000/2019/000278/2; 13.08.2019 року №UA100030/2019/000102/2.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідачем не наведено доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. З урахуванням того, що в поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар, а відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржених рішень.

Суд визнає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології» як покупцем та компанією Dernek Group CO., LTD (КНР) як продавцем 04.06.2018 р. укладено зовнішньоекономічний договір поставки № 301, за умовами якого (з урахуванням додаткових угод № 1 від 07.09.2018 р., № 2 від 18.09.2018 р.) продавець продає, покупець купує товар власного виробництва торгових марок Lezard, Lux-ray, Lexman у кількості, асортименті і за ціною, що визначаються в рахунках на кожну партію товару відповідно; умови поставки: FOB Китай (Інкотермс 2010); умови поставки можуть бути змінені за взаємною згодою сторін та вказані в рахунках-фактурах; вантажовідправником за цим контрактом може виступати третя особа; загальна сума договору складається з суми усіх рахунків за цим договором; оплата товару за цим договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця; в ціну товару включені вартість тари та упаковки.

За умовами контракту передбачена можливість визначення умов поставки за згодою сторін в рахунках-фактурах на кожну партію товару відповідно.

У липні-серпні 2019 року за наведеним контрактом на адресу позивача на умовах поставки CIF-Одеса надійшов товар: на суму 20 042,75 USD відповідно до інвойсу № 65 від 23.05.2019; на суму 14 122,00 USD відповідно до інвойсу № 67/1 від 28.05.2019; на суму 41 248,40 USD відповідно до інвойсу № 69 від 11.06.2019; на суму 23 088,00 USD відповідно до інвойсу № 70 від 20.06.2019 р., на суму 27 475,95 USD відповідно до інвойсу № 69/1 від 11.06.2019 р.

Назва товару, кількість, ціна та інші умови обумовлено сторонами в товаросупровідних документах до контракту.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивачем подано до Київської міської митниці ДІС електронні митні декларації (ЕМД) №UA100030/2019/405848 від 19.07.2019 р., №UA100030/2019/406878 від 06.08.2019 р., №UA100030/2019/406961 від 07.08.2019 р., №UA100030/2019/407184 від 12.08.2019 р., №UA100030/2019/407292 від 13.08.2019 р., у яких митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору (метод №1) відповідно до ст. ст. 57, 58 Митного кодексу України.

Для підтвердження відомостей про заявлену митну вартість позивачем подано митниці наступні документи:

до ЕМД №UA100030/2019/405848 від 19.07.2019 р.: пакувальний лист № 65 від 23.05.2019 р., рахунок-проформа № 65 від 23.05.2019 р., рахунок-фактура (інвойс) № 65 від 23.05.2019 р., коносамент № МRFB19061276 від 12.06.2019 р., міжнародна товарно-транспортна накладна CMR № 2563 від 18.07.2019 р., документ про походження товару інвойс № 65 від 23.05.2019 р., висновок про вартісні характеристики товару висновок експерту № ГО-1665 від 19.07.2019 р., комерційна пропозиція від 14.05.2019 р., страховий поліс № 069 від 11.06.2019 р., банківський платіжний документ - платіжне доручення в іноземній валюті № 71 від 15.03.2019 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) договір поставки № 301 від 04.06.2018 р., додаткова угода № 1 від 07.09.2018 р., додаткова угода № 2 від 18.09.2018 р., інші некваліфіковані документи (лист від 19.07.2019 р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів);

до ЕМД №UA100030/2019/406878 від 06.08.2019 р.: пакувальний лист № 67/1 від 28.05.2019 р., рахунок-проформа № 67/1 від 28.05.2019 р., рахунок-фактура (інвойс) № 67/1 від 28.05.2019 р., коносамент № WMS19054680 від 07.06.2019 р., міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №28915 від 05.08.2019 р., документ про походження товару інвойс № 67/1 від 28.05.2019 р., висновок про вартісні характеристики товару висновок експерту № ГО-1794 від 06.08.2019 р., комерційна пропозиція від 22.05.2019 р., страховий поліс № 106 від 06.06.2019 р., банківський платіжний документ - платіжне доручення в іноземній валюті № 71 від 15.03.2019 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) договір поставки № 301 від 04.06.2018 р., додаткова угода № 1 від 07.09.2018 р., додаткова угода № 2 від 18.09.2018 р., інші некваліфіковані документи (лист від 06.08.2019 р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів);

до ЕМД №UA100030/2019/406961 від 07.08.2019 р.: пакувальний лист № 69 від 11.06.2019 р., рахунок-проформа № 69 від 11.06.2019 р., рахунок-фактура (інвойс) № 69 від 11.06.2019 р., коносамент № МRFB19062092 від 25.06.2019 р., міжнародна товарно-транспортна накладна CMR № 3064 від 05.08.2019 р., документ про походження товару інвойс № 69 від 11.06.2019 р., висновок про вартісні характеристики товару висновок експерту № ГО-1813 від 07.08.2019 р., комерційна пропозиція від 03.06.2019 р., страховий поліс № 361 від 24.06.2019 р., банківський платіжний документ - платіжне доручення в іноземній валюті № 94 від 22.05.2019 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) договір поставки № 301 від 04.06.2018 р., додаткова угода № 1 від 07.09.2018 р., додаткова угода № 2 від 18.09.2018 р., інші некваліфіковані документи (лист від 07.08.2019 р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів);

до ЕМД №UA100030/2019/407184 від 12.08.2019 р.: пакувальний лист № 70 від 20.06.2019 р., рахунок-проформа № 70 від 20.06.2019 р., рахунок-фактура (інвойс) № 70 від 20.06.2019 р., коносамент № WMS19064059 від 09.07.2019 р., міжнародна товарно-транспортна накладна CMR № 29060 від 08.08.2019 р., документ про походження товару інвойс № 70 від 20.06.2019 р., висновок про вартісні характеристики товару висновок експерту № ГО-1832 від 12.08.2019 р., комерційна пропозиція від 12.06.2019 р., страховий поліс № 471 від 08.07.2019 р., банківський платіжний документ - платіжне доручення в іноземній валюті № 94 від 22.05.2019 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) договір поставки № 301 від 04.06.2018 р., додаткова угода № 1 від 07.09.2018 р., додаткова угода № 2 від 18.09.2018 р., інші некваліфіковані документи (лист від 12.08.2019 р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів);

до ЕМД №UA100030/2019/407292 від 13.08.2019 р.: пакувальний лист № 69/1 від 11.06.2019 р., рахунок-проформа № 69/1 від 11.06.2019 р., рахунок-фактура (інвойс) № 69/1 від 11.06.2019 р., коносамент № WMS19061870 від 26.06.2019 р., міжнародна товарно-транспортна накладна CMR № 29064 від 12.08.2019 р., міжнародна товарно-транспортна накладна CMR № 29064/1 від 12.08.2019 р., документ про походження товару інвойс № 69/1 від 11.06.2019 р., висновок про вартісні характеристики товару висновок експерту № ГО-1837/1 від 13.08.2019 р., комерційна пропозиція від 05.06.2019 р., страховий поліс № 358 від 25.06.2019 р., банківський платіжний документ - платіжне доручення в іноземній валюті № 94 від 22.05.2019 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) договір поставки № 301 від 04.06.2018 р., додаткова угода № 1 від 07.09.2018 р., додаткова угода № 2 від 18.09.2018 р., інші некваліфіковані документи (лист від 13.08.2019 р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів).

Відповідачем встановлено наявність певних розбіжностей у поданих декларантом документах: відсутність в інвойсах та в контракті від 04.06.2018 р. № 301 умов оплати за товари; до митного оформлення подано платіжне доручення в іноземній валюті від 15.03.2019 р. № 71 на суму 91 000 USD, в призначенні платежу якого вказано «попередня оплата по контракту від 04.06.2018 № 301», тоді як в контракту не зазначено загальну суму контракту, а сума інвойсу від 23.05.2019 № 65, поданого до митного оформлення, становить 20042,75 USD; платіжне доручення в іноземній валюті від 15.03.2019 р. № 71 на суму 91 000 USD не містить відміток банку щодо виконання; за умовами контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсів товар поставляється на умовах CIF-Одеса, тобто до ціни товару не включено витрати на транспортування та страхування товарів до порту призначення; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.

Відповідачем витребувано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації,прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000222/2 від 19.07.2019 р., №UA100000/2019/000259/2 від 06.08.2019 р., №UA100000/2019/000266/2 від 07.08.2019 р., №UA100000/2019/000278/2 від 12.08.2019 р., №UA100030/2019/000102/2 від 13.08.2019 р.

У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару відповідач обрав декларації від 17.07.2019 №UА100110/2019/178224, від 24.06.2019 №UА500010/2019/16270.

Також відповідачем прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00345, №UA100030/2019/00366, №UA100030/2019/00367, №UA100030/2019/00371, №UA100030/2019/00373.

Вирішуючи спірні правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з ч. 6 цієї статті митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару Київською міською митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

В межах апеляційного перегляду справи такими обставинами орган доходів і зборів зазначає: відсутність в інвойсах та в контракті від 04.06.2018 р. № 301 умов оплати за товари; до митного оформлення подано платіжне доручення в іноземній валюті від 15.03.2019 р. № 71 на суму 91 000 USD, в призначенні платежу якого вказано «попередня оплата по контракту від 04.06.2018 № 301», тоді як в контракту не зазначено загальну суму контракту, а сума інвойсу від 23.05.2019 № 65, поданого до митного оформлення, становить 20042,75 USD; платіжне доручення в іноземній валюті від 15.03.2019 р. № 71 на суму 91 000 USD не містить відміток банку щодо виконання; за умовами контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсів товар поставляється на умовах CIF-Одеса, тобто до ціни товару не включено витрат на транспортування та страхування товарів до порту призначення; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.

Стосовно посилання відповідача на відсутність в інвойсах та в контракті від 04.06.2018 р. № 301 умов оплати за товар, відсутність в контракті загальної суми контракту, а надане платіжне доручення не містить відміток банку (підпис посадової особи банку та печатку банку) щодо виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.2. контракту № 301 від 04.06.2018 р. назва товару, кількість та ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно.

Згідно з п. 3.1 контракту загальна сума договору складається з суми усіх рахунків за цим договором.

Таким чином, контрактом не визначено спеціальні умови оплати за товар, разом з тим, умови оплати товару не стосуються складових ціни товару, а тому такі умови взагалі не можуть бути підставою для висновків митного органу під час процедур митного контролю щодо наявності розбіжностей у відомостях про митну вартість товару.

Посилання апелянта, що сплачена згідно з платіжним дорученням сума не кореспондується з сумою в інвойсах (сума інвойсів є більшою), не є обґрунтованою, адже за умовами договору, ціна товару зазначається саме у рахунках, при цьому митна вартість товару визначена позивачем виходячи із сум, зазначених в інвойсах, які є більшими, що не може свідчити про заниження декларантом митної вартості товару та, як наслідок, заниження митних платежів.

Також підставою для прийняття спірних рішень стали висновки митного органу, що до ціни товару відповідно до умов контракту не включено витрати на транспортування та страхування, зазначено лише про включення вартості тари та упаковки, при цьому декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СІF витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару в місце призначення.

В спірному випадку умовами поставки є CIF-Одеса в редакції Інкотермс-2010.

Відповідно до Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі) термін CIF (Cost Insurance and Freight або вартість, страхування і фрахт) означає, що продавець несе ті ж обов`язки, що за умовами CFR (продавець зобов`язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, однак ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами CFR на продавця покладаються обов`язки з очищення товару від мит ??для його вивезення), проте він повинен забезпечити морське страхування від ризику загибелі або пошкодження товару під час перевезення, продавець укладає договір страхування і виплачує страховику страхову премію.

Тобто, за умовами поставки CIF саме на продавця покладається обов`язок зі сплати вартості витрат перевезення, страхування, фрахту, необхідних для доставки товару в порт Одеса. Зазначені витрати включаються до вартості товару за умовами поставки CIF.

Таке тлумачення норм Інкотермс-2010 відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом в постанові від 03.05.2018 р. в справі № 815/2618/17.

Таким чином, поставка товару на умовах CIF зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечити здійснення митного оформлення товару для експорту.

Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту ціна товару, яка зазначена в інвойсах, включає вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (в тому числі навантаження, вивантаження) та страхування.

Тобто, умовами контракту на покупця (позивача) не покладено обов`язку сплати окремо вартості тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (в тому числі навантаження, вивантаження).

Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.

Таким чином, є безпідставним посилання митного органу на не подання декларантом до митного оформлення достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари (вартість тари, упаковки), оскільки умовами контракту передбачено включення продавцем в ціну товару зазначених витрат, відповідно надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості таких витрат, митним законодавством не передбачено.

Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.

Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів відповідач повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Суд не піддає сумніву право митного органу контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

При цьому суд зазначає, що визначення митної вартості відповідачем за резервним методом за деклараціями від 17.07.2019 р. №UА100110/2019/178224, від 24.06.2019 р. №UА500010/2019/16270 є безпідставним та необґрунтованим, оскільки у оспорених рішеннях не наведено мотивів щодо того, що товари за приведеними митними деклараціями та митними деклараціями, поданими позивачем, мають однакові характеристики, зокрема, не зазначено постачальників, умови поставки за вказаними деклараціями та характер контрактів (прямий чи посередницький), які впливають на числові значення митної вартості товарів, а оспорювані рішення містить лише посилання на те, що митна вартість товарів, визначена митницею згідно з положеннями ст. 64 Митного кодексу України, ґрунтується на митній вартості подібного товару, враховуючи валюту контракту, країну виробництва та відправлення, назву товару.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що при коригуванні митної вартості застосована митна вартість товарів, який є ідентичним чи аналогічним оцінюваному товару, відповідно, така митна вартість є співставною із митною вартість спірного товару та може бути застосована при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.

Суд вказує, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, відповідач мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідачем не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу, не спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 р. в справі № 160/9310/19 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 р. в справі № 160/9310/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 11.01.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.01.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко