Справа № 540/4217/20
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4217/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Нікітенко А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Іпатова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Херсонський міський суд Херсонської області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 22.09.2020 р.,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що в провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 61595953 з примусового виконання постанови від 17.01.2020 року, що винесена суддею Херсонського міського суду Херсонської області Смирновим Г.С. у справі № 766/22236/19 про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 10200 грн.

Згідно постанови державного виконавця ВДВС Василенка Д.В. від 22.09.2020 року виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

04.12.2020 року був надісланий адвокатський запит до ВДВС. Відповідач надав інформацію щодо виконавчих проваджень, а також копії постанов про відкриття виконавчого провадження № 61596065 та № 6159593, а також постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 61595953.

Позивачем добровільно протягом січня - липня 2020 р. повністю сплачений як штраф, так і судовий збір, що підтверджується квитанціями: від 30.01.2020 р. № 5 на суму 420 грн. (судовий збір); від 30.01.2020 р. № 4 на суму 3000 грн. (частина штрафу); від 11.03.2020 р. № 99 на суму 3000 грн. (частина штрафу); від 21.07.2020 р. № 16 на суму 4200 грн. (частина штрафу).

Разом з тим, повернення виконавчого документу на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 61595953 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" порушує права та законні інтереси позивача.

Згідно ч. 7 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" виключення із Єдиного реєстру боржників можливо виключно у випадках, передбачених цією частиною і до яких не відноситься випадок повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Пункт 2 частини статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає повернення виконавчого документу у випадку коли у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

Позивач стверджує, що державний виконавець не вживав заходів, направлених на виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області, оскільки:

позивач проживав та проживає за адресою реєстрації, не переховувався і не переховуюсь, і ніколи не отримував жодних листів від виконавця;

у позивача є в наявності майно, зокрема нерухоме та рухоме, щодо якого у державного виконавця мала б бути інформація із відповідних реєстрів, якщо б державний виконавець виконував свої обов`язки у відповідності до вимог закону;

державний виконавець не відвідував позивача за місцем його реєстрації, не складав відповідний акт, зокрема про наявність/відсутність майна боржника.

Зазначені обставини унеможливлюють повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", що на переконання позивача є достатньою підставою для скасування вказаного рішення в судовому порядку.

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Василенка Д.В. від 22.09.2020 року у виконавчому провадженні № 61595953, відповідно до якої виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 28.12.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 11.01.2021 року.

11.01.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що відповідно до частини 5 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. При завершенні виконавчого провадження № 61595953, підстави для зняття арешту з майна боржника у державного виконавця були відсутні.

У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на позовних вимогах, просили суд задовольнити позов.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.01.2020 року у справі № 766/22236/19 визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

20.03.2020 року Головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нікішиною Іриною Миколаївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61595953 з примусового виконання постанови № 766/22236/19, виданої 17.01.2020 року.

14.05.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника згідно ст.56 Закону України "Про виконавче провадження".

22.09.2020 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Частиною п`ятою статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України № 1404-VIII) встановлено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно вимог частини сьомої статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

В даному конкретному випадку визнається сторонами, отже на підставі ч.1 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню те, що відомості відносно ОСОБА_1 внесені до Єдиного реєстру боржників при відкритті виконавчого провадження.

Беззаперечним є те, що наявність відомостей в зазначеному реєстрі обмежує можливість позивача вільно розпоряджатись належним йому майном, вчиняти правочини, що підлягають нотаріальному оформленню. Тому, будь-які дії, направлені на внесення таких відомостей до реєстру становить законний інтерес ОСОБА_1 , який на підставі ст. 5 КАС України підлягає судовому захисту.

Конкретний інтерес позивача в оскарженні саме постанови про повернення виконавчого документа стягувачу суд вбачає як спір за результатом якого ОСОБА_1 (в разі позитивного рішення суду) намагається отримати можливість вирішити питання щодо виключення відносно себе відомостей з Єдиного реєстру боржників з використанням передбачених законом правових процедур в межах чинного виконавчого провадження.

В свою чергу можливість досягти бажаного позивачем результату за відсутності виконавчого документа на виконанні органів Державної виконавчої служби, наразі, є законодавчо обмеженою.

Відповідно приписів п.5 ч.1 ст. 37 Закону України № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема в разі, коли у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Таким чином, при наданні оцінки правомірності постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.09.2020 року по виконавчому провадженні № 61595953 перевірці підлягає відповідність обставин, наведених в постанові, а також обсяг і якість виконавчих дій, спрямованих на добросовісне виконання виконавчого документа.

Суд звертає увагу на імперативні приписи ч. 2 ст. 37 Закону № 1404 відповідно яких - про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Відповідно до вимог п. 8 Розділу І наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" (далі - Інструкція) встановлено, що акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено обов`язок державного виконавця здійснювати заходи на примусове виконання рішення, у спосіб та порядок, який встановлено чинним законодавством, в разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу обов`язковим є складення відповідного акту.

В даному конкретному випадку в якості підстави для повернення виконавчого документа стягувачу зазначена відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Водночас передбачених законом актів, що підтверджують зазначені в оскарженій постанові підстави матеріали виконавчого провадження не містять.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що державним виконавцем не було вжито заходів, передбачених чинним законодавством, щодо примусового виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 17.01.2020 року у справі № 766/22236/19.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документу є неправомірною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно із частин 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Василенка Д.В. від 22.09.2020 року у виконавчому провадженні № 61595953, відповідно до якої виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Перекопська, 166, м. Херсон, 73036) судові витрати у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 105000000