Справа № 855/88/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2020 року №855/88/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Всеукраїнської громадської організації "Громадянська мережа "Опора" до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла позовна заява Всеукраїнської громадської організації "Громадянська мережа "Опора" (також далі - позивач) до Центральної виборчої комісії (також далі - відповідач), в якій позивач просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 15 березня 2019 року №572 "Про запити на інформацію Всеукраїнської громадської організації "Громадянська мережа "Опора" зареєстровані у Центральній виборчій комісії 7 березня 2019 року за №21-17-6256 та 11 березня 2019 року за №21-17-6513";

- зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме надати на запит позивача, зареєстрований у відповідача 7 березня 2019 року за №21-17-6256 та 11 березня 2019 року за №21-17-6513, наступну інформацію: інформацію про здійснення платежів з усіх наявних поточних рахунків виборчого фонду кандидата на пост Президента ОСОБА_1 на користь ВГО "Солідарна молодь", Громадської організації "Солідарність" та Громадської організації "Інститут розвитку і сприяння демократії" за період з дня відкриття вказаних рахунків до дня находження цього запиту; у разі здійснення таких платежів, надати інформацію по кожному платежу: номер поточного рахунку виборчого фонду, отримувач платежу, дату, суму та призначення платежу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №855/88/19 (далі - справа).

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2019 року у задоволенні позову Всеукраїнської громадської організації "Громадянська мережа "Опора" відмовлено.

При цьому, постановою Верховного Суду від 25 березня 2019 року вказане вище рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2019 року скасовано, а справу направлено за встановленою законом підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для подальшого розгляду і вирішення справи визначено суддю Шрамко Ю.Т.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року справу прийнято до провадження судді Шрамко Ю.Т., розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач вважає оскаржуване рішення про відмову у наданні запитуваної публічної інформації необґрунтованим, протиправним, та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує право Позивача на отримання інформації та спостереження за виборами, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки законодавством передбачено спеціальні вимоги для надання (передачі) інформації про надходження та використання коштів виборчого фонду кандидата на пост Президента України, а саме, зокрема, зашифрований вигляд та/або захищеними каналами зв`язку, що свідчить про неможливість віднесення інформації про виписки з рахунків кандидатів на пост Президента України, всі надходження на накопичувальний та поточні рахунки виборчого фонду кандидата на пост Президента України, а також здійснені витрати та залишки коштів на відповідних рахунках до відкритої, та доступ до такої інформації має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Крім того, відповідачем зазначено, що згідно зі статтею 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", абзацом другим пункту 1.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 3 серпня 2006 року за № 935/12809, юридичні та фізичні особи, а також службові особи, які під час виконання своїх функцій безпосередньо або опосередковано отримали інформацію, що містить банківську таємницю, зобов`язані не розголошувати цю інформацію і не використовувати її на свою користь чи на користь третіх осіб, крім випадків, передбачених законодавством України.

Враховуючи викладене, твердження позивача, на переконання ЦВК, не відповідають дійсності, оскільки не відповідачем, а Законом України "Про банки і банківську діяльність" віднесено відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта тощо до банківської таємниці, а також Законами України "Про доступ до публічної інформації" і "Про банки і банківську діяльність" обмежуються доступ та розголошення до інформації, яка містить банківську таємницю.

Законом України "Про вибори Президента України" оприлюднення Комісією інформації щодо операцій на рахунках виборчих фондів кандидатів на пост Президента України є наслідком оприлюднення на офіційному веб-сайті Комісії згідно з частиною п`ятою статті 42 цього Закону проміжних і остаточних фінансових звітів про надходження та використання коштів виборчих фондів кандидатів на пост Президента України.

У зв`язку з цим, надання інформації про здійснення платежів з усіх наявних поточних рахунків виборчого фонду кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 на користь громадських організацій за період з дня відкриття вказаних рахунків до дня надходження цих запитів, на час надання відповіді на запити на інформацію Всеукраїнської громадської організації "Громадянська мережа "Опора", (тобто до встановленого законодавством строку) є порушенням Центральною виборчою комісією Законів України "Про вибори Президента України", "Про доступ до публічної інформації" та "Про банки і банківську діяльність".

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Так, ст. 38 Конституції України закріплено право громадян брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Статтею 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Згідно зі статтею 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування; виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 лютого 1998 року №1-рп/98 сформував правову позицію, відповідно до якої за змістом статей 38, 70, 71, 76, 141 Конституції України сутністю виборчого права є право громадян України вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Це право є загальним, рівним і прямим. Основоположні принципи загального, рівного і прямого виборчого права, вільне і таємне волевиявлення громадян України на виборах народних депутатів України становлять конституційну основу правового регулювання виборчого процесу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач, звертаючись до суду із даним адміністративним позовом, про оскарження Постанови Центральної виборчої комісії №572 від 15.03.2019 року «Про запити на інформацію Всеукраїнської громадської організації «Громадянська мережа «ОПОРА», вважає, що запитувана ним інформація не відноситься до конфіденційної.

Надаючи оцінку наведеним у позові обставинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, порядок формування виборчого фонду та використання його коштів передбачений в статті 43 Закону України «Про вибори Президента України».

Згідно з частиною дев`ятою статті 43 Закону України «Про вибори Президента України», контроль за надходженням, обліком і використанням коштів виборчих фондів здійснюється Комісією та установою банку, в якій відкрито рахунок виборчого фонду. Установа банку, в якій відкрито рахунок виборчого фонду, надає Центральній виборчій комісії та Національному агентству з питань запобігання корупції інформацію про надходження та використання коштів виборчого фонду.

Контроль під час підготовки та проведення чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року здійснюється відповідно до Порядку контролю за надходженням, обліком і використанням коштів виборчих фондів кандидатів на пост Президента України, затвердженого постановою Комісії від 20 грудня 2018 року №252, наказом Міністерства інфраструктури України від 20 грудня 2018 року №646, рішенням Правління Національного банку України від 19 грудня 2018 року №860-рш та погодженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 грудня 2018 року №3100 (далі - Порядок).

Пунктом 42 Порядку визначено, що основним джерелом інформації для здійснення контролю за функціонуванням виборчих фондів є інформація від банків, у яких відкрито рахунки виборчого фонду, про надходження та використання коштів виборчого фонду. Банк, у якому відкрито рахунок виборчого фонду, щодня не пізніше 12 години надає інформацію про надходження та використання коштів виборчого фонду до Центральної виборчої комісії з використанням АРМ-НБУ-інформаційного відповідно до Опису структур файлів для формування реєстру документів на переказ про надходження та використання коштів виборчих фондів кандидатів на пост Президента України та Інструкції про порядок обміну інформацією між Центральною виборчою комісією та банками.

Банки щотижня подають на адресу Центральної виборчої комісії та Національного агентства з питань запобігання корупції виписки з рахунків виборчих фондів кандидатів у паперовому або електронному вигляді. У разі надання інформації в електронному вигляді обов`язковим реквізитом електронного документа банку є кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи. Передавання інформації в електронному вигляді здійснюється в зашифрованому вигляді та/або захищеними каналами зв`язку.

Крім того, суд вважає цілком вірним посилання представника відповідача на ст. 563 Закону України «Про вибори Президента України», якою встановлено, що спеціальне інформаційне забезпечення виборів передбачає інформування виборців, лише про рахунки виборчих фондів кандидатів на пост Президента України, максимальний розмір добровільного внеску та спосіб, у який робиться добровільний внесок.

Таким чином, суд дійшов висновку, що законодавством передбачено спеціальні вимоги для надання (передачі) інформації про надходження та використання коштів виборчого фонду кандидата на пост Президента України, а саме, зокрема, зашифрований вигляд та/або захищеними каналами зв`язку, що свідчить про неможливість віднесення інформації про виписки з рахунків кандидатів на пост Президента України, всі надходження на накопичувальний та поточні рахунки виборчого фонду кандидата на пост Президента України.

Крім того, як вбачається з самого запиту, позивач просив надати наступну інформацію:

- про здійснення платежів з усіх наявних поточних рахунків виборчого фонду кандидата на пост Президента ОСОБА_1 на користь ВГО "Солідарна молодь" (), Громадської організації "Солідарність" () та Громадської організації "Інститут розвитку і сприяння демократії" () за період з дня відкриття вказаних рахунків до дня надходження цього запиту;

- у разі здійснення таких платежів, надати інформацію по кожному платежу: номер поточного рахунку виборчого фонду, отримувач платежу, дату, суму та призначення платежу (копія запиту - в додатку).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація є відкритою, крім випадків, установлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

За змістом статті 6 зазначеного Закону, публічною інформацією з обмеженим доступом є, зокрема, таємна інформація. Таємною інформацією згідно зі статтею 8 Закону України "Про доступ до публічної інформації" є інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить, зокрема, банківську таємницю. Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківська таємниця це інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;

При цьому, оприлюднення інформації щодо руху коштів на рахунках виборчого фонду кандидата на пост Президента України передбачено лише у визначених Законом України "Про вибори Президента України" порядку та строк - після її надходження до Комісії у фінансових звітах про використання коштів виборчого фонду кандидата. До моменту оприлюднення ця інформація підпадає під дію вимог щодо нерозголошення банківської таємниці, а її розголошення третіми особами - у даному випадку Центральною виборчою комісією, прямо заборонено.

Таким чином, Всеукраїнська громадська організація "Громадянська мережа "ОПОРА" просила надати інформацію, яка прямо віднесена до банківської таємниці, а отже відмова відповідача у наданні такої інформації, яка була викладена в постанові Центральної виборчої комісії №572 від 15.03.2019 року «Про запити на інформацію Всеукраїнської громадської організації «Громадянська мережа «ОПОРА» є правомірною.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не в повній мірі обґрунтовано позицію щодо порушених прав Всеукраїнської громадської організації "Громадянська мережа "Опора".

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Захист прав, свобод або законних інтересів, серед іншого, можливий шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень або визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже, обов`язковою умовою надання судового захисту є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення

Як було зазначено вище, суд дійшов висновку, що позивач просив надати інформацію яка є банківською таємницею, що прямо передбачено ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а посилання на порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» також є безпідставним, оскільки норми вказаного Закону також містять заборону розповсюдження банківської таємниці.

Таким чином, на переконання суду, Центральна виборча комісія ухвалюючи постанову №572 від 15.03.2019 року «Про запити на інформацію Всеукраїнської громадської організації «Громадянська мережа «ОПОРА» діяла в межах чинного законодавства та не порушила жодних прав позивача, щодо отримання публічної інформації згідно з вимогами закону, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено, що запитувана інформація має бути надана будь-якому суб`єкту виборного процесу.

Крім того, як вже було зазначено вище, Законом України «Про вибори Президента України» регулюється питання висвітлення інформації, що стосується оприлюднення інформації щодо руху коштів на рахунках виборчого фонду кандидата на пост Президента України. Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 42 даного Закону, розпорядник коштів накопичувального рахунку виборчого фонду зобов`язаний за п`ять днів до дня виборів подати до партії (крім випадку, якщо кандидат на пост Президента України висунутий шляхом самовисування), Центральної виборчої комісії та Національного агентства з питань запобігання корупції проміжний фінансовий звіт про надходження та використання коштів виборчого фонду за період з дня відкриття накопичувального рахунку виборчого фонду.

Велика Палата Європейського Суду з Прав Людини у Рішенні від 8 листопада 2016 року у справі «Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary» (заява №18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин (§ 157). Для цього мають бути оцінені такі критерії (§158-170): 1. Мета запитувача. Необхідно встановити, чи справді отримання інформації є необхідним для реалізації запитувачем інформації його функції зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань, і чи справді ненадання інформації створить суттєву перешкоду свободі вираження поглядів; 2. Природа інформації. Інформація, дані або документи, щодо яких вимагається доступ, повинні відповідати вимогам трискладового тесту, тобто збиратися в цілях задоволення саме суспільного інтересу; 3. Роль запитувача. Розраховувати на захист свого права на доступ можуть, насамперед, журналісти, науковці, громадські активісти, зокрема блогери та популярні користувачі соцмереж, громадські організації, діяльність яких пов`язана з питаннями, що становлять суспільний інтерес, а також автори творів з означених питань; 4. Готова та доступна інформація. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання та обробки даних.

Суд вважає доречним посилання позивача на вказане рішення Великої Палати Європейського Суду з Прав Людини, однак вважає принагідно зазначити, що вказаним рішенням роз`яснено право на отримання інформації, надання якої дозволено національним законодавством, в той час як позивач просив надати інформацію, яка обмежена чинними нормативно-правовими актами для розповсюдження.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ч. 1 ст . 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлений порядок розкриття банківської таємниці, зокрема в ній вказано, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи.

З матеріалів справи не вбачається, що такий дозвіл надавався, що додатково підтверджує правомірність дій Центральної виборчої комісії про надання запитуваної інформації.

Отже, колегія суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідача ЦВК №572 від 15.03.2019 року «Про запити на інформацію Всеукраїнської громадської організації «Громадянська мережа «ОПОРА» є такою, що прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв`язку з чим, підстави для її скасування відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Всеукраїнської громадської організації "Громадянська мережа "Опора" до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Всеукраїнської громадської організації "Громадянська мережа "Опора" (місцезнаходження: 01021, місто Київ, вулиця Грушевського, 34-А, офіс 93; ) до Центральної виборчої комісії (місцезнаходження: 01133, місто Київ, площа Лесі Українки, будинок 1; ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко