Справа № 320/3428/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 січня 2021 року № 320/3428/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій чи бездіяльності, вчиненої відповідачем на виконання рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

05.07.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 у справі № 320/3428/19 позов задоволено у повному обсязі, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

21.11.2019 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі № 320/3428/19.

На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 на підставі наявних у матеріалах пенсійної справи довідок та з урахуванням раніше виплачених сум. Розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 7466,60 грн. Сума доплати по перерахунку за період з 01.01.2016 по 09.10.2019 становить 59821,44 грн.

Проте, як стверджує відповідач, сума доплати за період з 01.01.2016 по 09.10.2019 буде виплачена ОСОБА_1 в порядку, визначеному Постановою КМУ від 28.08.2018 року №649 «Про питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» із сум, передбачених Державним бюджетом на виконання судових рішень, а саме:

- за період з 10.10.2019 по 31.12.2019 у розмірі 3260,80 грн. - у січні 2020 року разом із пенсією;

- за період з 01.01.2016 по 09.10.2019 у розмірі 56650,64 грн. - після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України, оскільки рішення взято на облік в окремому реєстрі відповідно до Постанови №649.

21.12.2020 до канцелярії Київського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених відповідачем на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з нездійсненням виплати доплати по перерахунку пенсії за період з 01.01.2016 по 09.10.2019 у розмірі 59560,64 грн., у якій він просить суд:

- винести в порядку, передбаченому ст. 249 КАС України окрему ухвалу по справі №320/3428/19 від 09.09.2019, якою визнати протиправними дії, вчинені суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, в особі його начальника Фатхутдінова Василя Гайнуловича за невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду по справі №320/3428/19 від 09.09.2019 року;

- копію окремої ухвали направити до Головного управління Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Київського окружного адміністративного суду по справі №320/3428/19 від 09.09.2019, з повідомленням суду про його виконання, у встановлений судом термін.

Не погодившись з заявою позивача про визнання дій чи бездіяльності відповідача на виконання рішення суду протиправними, ГУ ПФУ у Київській області надав суду заперечення, у яких зазначив, що на виконання рішення суду, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача. Однак, постановою №649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та встановлено, що боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Також, виділення коштів для виплати здійснюється ПФУ в межах наявних бюджетних призначень ПФУ на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику. Однак, після набрання законної сили поставою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі №640/5248/19, яким визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 постанови КМУ від 22.08.2018 року №649, обсяг бюджетних призначень ПФУ на 2020 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду не переглядався. Тому, вважає, що погашення заборгованості доплати можливо лише в межах бюджетних призначень.

У відповідності до ч. 5 ст. 383 КАС України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Розглянувши заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 №320/3428/19, а також доводи сторін, викладені в письмових поясненнях, суд зазначає наступне.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 у справі № 320/3428/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Як наголошує позивач, рішення суду відповідачем належним чином виконано не було.

До заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, останнім додано копії відповідей ГУ ПФУ у Київській області, з яких вбачається, що позивачеві був здійснений перерахунок пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум, що й не заперечується й самим позивачем.

Сума доплати по перерахунку з 10.10.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 3260,80 грн. виплачена у січні 2020 року, а сума доплати за період з 01.01.2016 року по 09.10.2019 року у розмірі 56560,64 грн. буде виплачуватися з урахуванням норм постанови КМУ від 28.08.2018 року №649.

Відповідно до частини 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями ст. 63 Закону, згідно ч. 1 якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першої статті 75 Закону закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строку рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 року у справі №320/3428/19 ГУ ПФУ у Київській області було проведено перерахунок пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Сума доплати по перерахунку з 10.10.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 3260,80 грн. виплачена у січні 2020 року, а сума доплати за період з 01.01.2016 року по 09.10.2019 року у розмірі 56560,64 грн. буде виплачуватися з урахуванням норм постанови КМУ від 28.08.2018 року №649.

Суд зазначає, що порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року (далі - Порядок №649), визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до п. 2 Порядку №649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Згідно п. 5 Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

При цьому, пунктом 2 постанови Уряду України, якою затверджено вказаний Порядок №649, приписано, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Тобто, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється органами Пенсійного фонду України за правилами Порядку №649.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду від 09.09.2019 року у справі набрало законної сили 09.07.2018 року, донарахована сума перерахованої пенсії за період з 10.10.2019 року по 31.12.2019 року у розмірі 3260,80 грн. виплачена позивачеві у січні 2020 року, інша ж частина суми такої пенсії за період з 01.01.2016 року по 09.10.2019 року буде виплачена особі за правилами, що передбачені Порядком №649.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тобто, виплати пенсій можуть бути здійснені ГУ ПФУ у Київській області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а.

Крім того, Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Такий самий висновок щодо застосування даних норм права у подальшому підтриманий і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а.

Враховуючи, що ГУ ПФУ у Київській області виконано рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2018 року у справі № 320/3428/19 не у повному обсязі не зі своєї вини, а за відсутності бюджетного фінансування, алгоритм якого врегульовано державою у Порядку №649, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 у справі № 802/2236/17-а.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої та шостої статті 383 КАС України особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 248, 249, 371, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 у справі №320/3428/19, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.