Справа № 420/14919/20
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 січня 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (адреса проспект Шевченка, буд.2, Одеса, Одеська область, 65044, ) про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень.

29.12.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

11.01.2021 року представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову в якій представник позивача просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26.11.2020 №ОД1016/1577/АВ/П/ТД-ФС до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що 06.01.2021 позивачем через Автоматизовану систему виконавчого провадження отримано лист Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження та постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.01.2021 року ВП №64049077. З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що окрім суми штрафу, що становить 100 000,00 грн., з позивача додатково стягується виконавчий збір, що становить 10 000,00 грн. Також, як вбачається з постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 06.11.2020 року з позивача у межах виконавчого провадження стягується сума мінімальних витрат 293,00 грн. Загалом із позивача до моменту вирішення спору по суті стягується 110 293,00 грн. Позивач зазначає, що стягнення з позивача відповідних сум, арешт банківських рахунків та майна позивача значно ускладнить виплату заробітної плати 5 працівникам, а також, податків, передбачених чинним законодавством.

Крім цього, позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених, прав позивача у разі вирішення спору на його користь, так окрім суми штрафу, з позивача стягується виконавчі збори в сумі 10293,00 грн., повернення яких також потребує додаткового часу.

Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст.150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що предметом позову є оскарження наказу Головного управління Держпраці в Одеській області "Про проведення інспекційного відвідування" від 06.10.2020 року №2559 та постанови Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26.11.2020 року №ОД1016/1577/АВ/П/ТД-ФС.

При цьому, в заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Тобто, позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення, яке реалізується на підставі постанов державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у місті Одесі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

При цьому, ст. 287 КАС України передбачає можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Суд вважає, що зазначені позивачем в якості підстав для забезпечення позову обставини не можуть бути розцінені в якості передумов для вжиття забезпечувальних заходів. Задоволення заяви про забезпечення позову на підставі викладених обставин буде суперечити вищевказаним принципам адміністративного судочинства.

Крім того, суд зазначає, що питання обґрунтованості чи необґрунтованості наказу Головного управління Держпраці в Одеській області "Про проведення інспекційного відвідування" від 06.10.2020 року №2559 та постанови Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26.11.2020 року №ОД1016/1577/АВ/П/ТД-ФС на теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

Поряд з цим, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам, а також неможливістю виконати рішення суду чи поновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу на те, що в рамках даної адміністративної справи не оскаржуються постанови державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у місті Одесі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.01.2021 року. Разом з тим, позивач не позбавлений можливості оскаржити вказані постанови в судовому порядку.

Також, пунктом 5 частини третьої статті 151 КАС України передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №826/13306/18.

Отже, з урахуванням наведених обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.7, 150, 151, 154, 167, 168, 240, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Суддя Л.М. Токмілова