Справа № 490/8381/17
Суддя: Саламатін О. В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/8381/17
н/п 2-а/490/161/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2017 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП в Миколаївській області ДПП, в якому просить скасувати постанову серії АР № 654048 від 18.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відносно нього складено вищезазначену постанову на місці зупинки автомобіля, а не в управлінні поліції. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський ОСОБА_2 суттєво порушив права позивача, проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Крім того, на думку позивача було обмежено його права на користування правовою допомогою адвоката, перекладача, надання доказів, подання заяв та клопотань. Тому, розгляд справи прямо на дорозі і без надання часового інтервалу для реалізації своїх прав є грубим порушенням ст. 268 КУпАП з боку відповідача.

Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішенні клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, капітан ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Крім того, з відеозапису, неможливо встановити чи дійсно на ньому зафіксовано автомобіль позивача Kia Rio державний номерний знак НОМЕР_1 . Тобто, відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення позивачем правопорушення, зазначеного у постанові серії АР № 654048 від 18.09.2017 року.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 04.10.2017 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 28.12.2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В .

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 31.12.2020 року прийнято до свого провадження справу № 490/8381/17 за вищезазначеним позовом.

Відповідно до вимог ст. 19, 257 КАС України дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.05.2018 року до канцелярії суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому він заперечує проти позову та просить у його задоволенні відмовити. Зазначає, що під час патрулювання 18.09.2017 року інспектором роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції Миколаївської області ДДП капітаном поліції ОСОБА_2, разом з напарником було виявлено порушення ПДР, а саме: водій автомобіля Kia Rio державний номерний знак НОМЕР_1 ,на перехресті пр. Центрального та вул. Садової не зупинився на заборонний (червоний) сигнал світлофору перед дорожньою розміткою 1.12 Стоп-лінією, дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки» після чого здійснив рух на заборонний сигнал світлофору, а саме, червоний, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е) та 16.8 ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу інспектора. Заявив клопотання про ознайомлення його з відеозаписом факту правопорушення, яке було задоволено. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 8.7.3 е) та 16.8 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор ОСОБА_2 виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 425 грн., відповідно до санкції статті. Згідно ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови та під підпис вручено копію оскаржуваного документу. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, а також відеозаписом, що представник позивача надав суду разом з відзивом.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії АР № 654048 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 18.09.2017 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Kia Rio, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті пр. Центрального та вул. Садової здійснив проїзд перехрестя на заборонний

(червоний) сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 е) ПДР України. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Спірні відносини врегульовано Законами України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами КУпАП.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофору.

Згідно з п.п. 8.1, 8.7 ПДРУкраїни, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів. Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до п. 8.7.3 «е» ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно до вимог п. 2.14 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),

що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вважаючи незаконною постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, позивач посилався, на неправомірності розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу.

Поряд з цим, у Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015 року по справі № 5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону № 767-VII від 23.02.2014) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення… Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Закону № 767-VII від 23.02.2014)

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15 р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Тобто, як вбачається зі змін, внесених до КУпАП від 14.07.2015 року, які набрали чинність 07.11.2015 року, та не могли бути враховані в рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015, уповноваженими органами та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Отже, суд не бере до уваги посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5/2015.

Судом також не приймаються до уваги доводи позивача щодо того, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі щодо права на залучення адвоката, права на участь у дослідженні доказів та щодо можливості заявляти клопотання, оскільки на відеозаписі (відеофайл ), який фіксувався після зупинки співробітниками патрульної поліції автомобіля позивача зафіксований момент роз`яснення поліцейським патрульної поліції прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, особі, щодо якої приймається рішення про накладення адміністративного стягнення, та вбачається, що жодних клопотань після роз`яснення йому прав, ОСОБА_1 не заявляв та заперечень щодо вчинених дій не висловлював.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 654048 від 18.09.2017 року, задоволенню не підлягають, постанова винесена правомірно, та існували всі підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП внаслідок порушення останнім п. 8.7.3 «е» ПДР України.

Керуючись статтями 72 - 77, 241 - 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Постанову серії АР № 654048 від 18.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (, індекс 54056, місто Миколаїв, вулиця Новозаводська, 1-Б/1) без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Центральний районний суд міста Миколаєва.

Суддя О.В. Саламатін