Справа № 320/6921/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Київ справа №320/6921/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сорока В.І. від 24 лютого 2020 р. про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. на позивача за невиконання рішень у виконавчому провадженні № 61001131 без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що старший державний виконавець відповідача Сорока В.І. не мав права вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні №61001131 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження та п. 5 Розділу V Інструкції з примусового виконання рішень. Вважає, що спірна постанова від 24 лютого 2020 р. про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Цією ж ухвалою витребувано від відповідача окремі матеріали виконавчого провадження № 661001131.

На виконання ухвали суду 23 жовтня 2020 р. відповідач надав до суду матеріали виконавчого провадження № 661001131. Разом з тим, відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав, з клопотанням та іншими заявами до суду не звертався.

28 жовтня 2020 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

28 жовтня 2020 р. у судове засідання сторони не прибули.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

17 січня 2020 р. Державне підприємство «ІНЖЕКСБУД» звернулося до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 р. у справі № 359/5269/18 про виселення ОСОБА_1 з кімнати № 7 бази відпочинку по АДРЕСА_1 .

17 січня 2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Тригуб Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61001131. Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

28 січня 2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Тригуб Г.В. винесено наступні постанови: - постанову про виправлення помилки у процесуальному документі у ВП № 61001131; - постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ у ВП № 61001131; - постанову про проведення виконавчих дій у ВП № 61001131; - постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП № 61001131. Указані постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

11 лютого 2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Тригуб Г.В. винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі у ВП № 61001131. Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

21 лютого 2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Сорокою В.І. винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ у ВП № 61001131. Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

24 лютого 2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Сорокою В.І. винесено постанову про накладення штрафу у ВП № 61001131. Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

Крім того, 24 лютого 2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Сорокою В.І. винесено постанову про призначення виконавчих дій у ВП № 61001131. Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

11 березня 2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Тригуб Г.В. винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ у ВП № 61001131. Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

19 березня 2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Тригуб Г.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у ВП № 61001131. Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

19 березня 2020 р. старшим державним виконавцем відповідача Тригуб Г.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП № 61001131. Вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

Позивач вважає постанову відповідача про накладення штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII). Закон № 1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами п. 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до вимог частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Відповідно до вимог частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Судом встановлено, що у провадженні органу ДВС у старшого державного виконавця Тригуб Г.В. перебувало виконавче провадження № 61001131.

Проте, 24 лютого 2020 р. у вказаному виконавчому провадженні № 61001131 старшим державним виконавцем відповідача Сорокою В.І. було винесено постанову про накладення штрафу.

Суд враховує, що п. 5 Розділу V Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, передбачено, що виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби у разі: - хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці; - звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця; - включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби; - відводу (самовідводу) державного виконавця відповідно до Закону; - утворення виконавчої групи між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби; - наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову.

Отже, відповідно до зазначених вимог законодавства у разі передачі виконавчого провадження від одного до іншого державного виконавця повинно бути письмове доручення начальника цього виконавчого органу чи керівника виконавчої групи. Дослідивши матеріали виконавчого провадження № 61001131, які надані до суду відповідачем, судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження не містять такого письмового доручення начальника чи керівника виконавчої групи відповідача.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем у порушення п. 5 Розділу V Інструкції з примусового виконання рішень не було прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання державним виконавцем, що підтверджується наявною копією виконавчого провадження № 61001131.

Це означає, що визначені вказаними нормами законодавства правові підстави, які б надавали можливість старшому державному виконавцю відповідача Сорока В.І. виносити рішення та виконувати будь-які виконавчі дії у вказаному виконавчому провадженню, відсутні.

У зв`язку із зазначеним старший державний виконавець відповідача Сорока В.І. не мав права здійснювати виконавчі дії, виносити процесуальні рішення тощо у виконавчому провадженні № 61001131, а вчинення ним цих дій, зокрема і винесення спірної постанови є порушенням ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII. Отже, спірна постанова від 24 лютого 2020 р. у виконавчому провадженні № 61001131 про накладення штрафу є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки її винесено не уповноваженим на те суб`єктом.

За таких обставин суд визнає, що відповідач, приймаючи постанову про накладення штрафу, діяв всупереч вимогам чинного законодавства України, отже не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України та порушив права позивача.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 24 лютого 2020 р. у виконавчому провадженні № 610011311 про накладення штрафу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 р. судом було задоволено клопотання позивача та відстрочено сплату судового збору позивачем до прийняття судового рішення по справі. Оскільки судом задоволено позовні вимоги повністю, то відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Бориспільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) від 24 лютого 2020 р. у виконавчому провадженні №61001131 про накладення штрафу.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 294, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач - Бориспільський міжрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), адреса: вул. Київський шлях, 63, м. Бориспіль, Київська область, 08300, код ЄДРПОУ - 34977156.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення - 11 січня 2021 р.