Справа № 300/2892/20
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. справа № 300/2892/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови та рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся в Івано-Франківський окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанови №01-06/35 від 07.10.2020 про застосування адміністративно-господарської санкції до позивача, також рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15.09.2020 за №01-05/201 та №01-05/200.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області протиправно прийняло рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15.09.2020 за №01-05/201 та №01-05/200 та постанову про накладення штрафних санкцій №01-06/35 від 07.10.2020, відповідно до якої за порушення статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та пунктів 19, 27 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2018 за №151 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 5 100,00 грн. Позивач зазначає, що підприємця ОСОБА_1 було визначено як особу, яку слід вважати такою, що ввела в обіг дитячу іграшку. При цьому, відповідач виходив із змісту частини 7 статті 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Однак, в спірному випадку позивач звергає увагу суду на те, що під час проведення перевірки на вимогу відповідача позивачем була надана Декларація про відповідність №UATR/D/02861-19 від 19.112019 та Додаток до декларації, де серед інших іграшок була іграшка, перевірку характеристик якої проводив відповідач - трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565 (номер 100 додатку до декларації). В пункті 2 Декларації «Найменування та адреса виробника або його уповноваженого представника» вказано найменування та поштова адреса виробника: «Shantou Jinxing Plastiks Co., Ltd.», Industrial District Pengfa Rd, Waisha, Shantou, Guangdong, China, Китай. Уповноважений представник: TOB «Денгруп». 65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, будинок 15, код СДРПОУ 41437427. Тобто, як вважає позивач, виходячи із змісту частини статті 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», враховуючи обставини справи (виробник є нерезидент) в спірній ситуації виробником дитячої іграшки трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565, слід вважати ТОВ «Денгруп» як уповноваженого представника виробника-нерезидента, яким є «Shantou Jinxing Plastiks Co., Ltd.». Таким чипом, Декларація па дитячу іграшку трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565, є документацією яка містить інформацію про найменування та місцезнаходження виробника. Дану інформацію та документацію було доведено до органу ринкового нагляду під час перевірки, а відповідно, останній володів достовірною інформацією про виробника продукції характеристики якої перевірялись (дитяча іграшка). Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про безпідставність застосування до ФОП ОСОБА_1 норм частини 7 статті 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», оскільки він не може бути особою, яку слід вважати як особу, що ввела в обіг таку продукцію, що в свою чергу унеможливлює покладення на позивача адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу передбаченого пунктом 2 часини 2 статті 44 Закону. Така санкція може бути застосована виключно до спеціального суб`єкта - особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, при цьому у позивача відсутній такий статус. Крім того, позивач вважає, що відповідачем неправомірно визначено і порушення ФОП ОСОБА_1 пунктів 19, 27 Технічного регламенту безпечності іграшок, оскільки сам бланк оскарженої постанови вказує на те, що у розділі постанови «вимоги, які порушені» слід зазначити про ймовірні порушення вимог передбачених частинами другою-четвертою статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та частинами другою - четвертою статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а не вимог Технічного регламенту. Більше того, наявне па іграшці відповідної етикетки, маркування з усією необхідною інформацією, знаку відповідності технічним регламентам в повній мірі спростовує висновки відповідача про недотримання позивачем вимог пунктів 19, 27 Технічного регламенту.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.11.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками (а.с. 39-76). У вказаному відзиві представник відповідача просить суд в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовити. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідачем проведено планову виїзну перевірку характеристик продукції, за місцем її розповсюдження, у магазині за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення планової перевірки характеристик продукції складено Акт перевірки характеристик продукції №040 від 09.09.2020 та встановлено, що суб`єктом господарювання, відповідно до вимоги щодо надання документів, не надано органу ринкового нагляду у встановлений термін документів про походження продукції - дитячої іграшки трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565 та її подальший обіг за ланцюгом постачання, а відтак згідно частини 7 статті 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» позивач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Більше того, вказана дитяча іграшка трансформер не відповідає пунктам 19 та 27 Технічного регламенту безпечності іграшок, оскільки на продукції, а також на її пакуванні, що супроводжує таку продукцію, не несена інформація про імпортера, інструкція з експлуатації та інформація щодо безпечності, складена з порушенням вимог закону про порядок застосування мов. Відповідач вказує на те, що надана позивачем Декларація про відповідність №UA.TR/D/02861-19 від 19.112019 з Додатками, яка містить інформацію про найменування та місцезнаходження виробника не дає змогу відстежити походження відповідної продукції. Разом з цим, відповідач також звертає увагу, що на маркуванні іграшки, яка була предметом перевірки характеристик продукції, на момент здійснення перевірки, не було нанесено маркування з якого можна встановити виробника. Також не має підтвердження того, що саме уповноважена особа, яка зазначена в декларації, поставила цю продукцію позивачу, а тому відповідно до пункту 7 статті 8 «Про загальну безпечність нехарчової продукції» ФОП ОСОБА_1 вважається, для цілей цього Закону, особою, що ввела таку продукцію в обіг, оскільки в термін встановлений органом ринкового нагляду не надала товаро-супровідну документацію з якої можна встановити ланцюг постачання. На думку відповідача, інформація про виробника, яка вказана в декларації про відповідність №UA.TR/D/02861-19 від 19.112019, а також сертифікат відповідності №UA.PS.001258-20 від 02.06.2020 та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 25.09.2018 за №602-123-20-3/40838, не дають можливості встановити всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції, а тому ФОП ОСОБА_1 вважається особо, що ввела цю продукцію в обіг.

03.12.2020 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив від 30.11.2020 (а.с. 79-83), в якій позивач висловив свої міркування щодо позиції відповідача стосовно позовних вимог. ФОП ОСОБА_1 , зокрема, зазначив, що виходячи із змісту частини 1 статті 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», враховуючи обставини справи (виробник є нерезидент) в спірній ситуації виробником дитячої іграшки трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565, слід вважати ТОВ «Денгруп» як уповноваженого представника виробника-нерезидента, яким є «Shantou Jinxing Plastiks Co., Ltd.». При цьому, Декларація на дитячу іграшку трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565 є документацією, яка містить інформацію про найменування та місцезнаходження виробника. Дану інформацію та документацію було доведено до органу ринкового нагляду під час перевірки, а відповідно, останній володів достовірною інформацією про виробника продукції характеристики якої перевірялись (дитяча іграшка). А тому, після отримання відповідачем від позивача зазначеної інформації із Декларації, підлягала до застосування норма частини 12 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», відповідно до якої після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції. Проте, в порушення частини 12 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відповідач допустив бездіяльність, оскільки не розпочав проведення перевірки характеристик відповідної продукції в її виробника - ТОВ «Денгруп» як уповноваженого представника виробника-нерезидента, яким є «Shantou Jinxing Plastiks Co., Ltd.», та не визначив всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.

21.12.2020 від відповідача на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив разом із додатками (а.с. 106-143). В даному запереченні представник відповідача заперечує обґрунтованість тверджень позивача про те, що ФОП ОСОБА_1 не може вважатись особою, що ввела продукцію в обіг. Так, незважаючи на те, що в Декларації про відповідність №UA.TR/D/02861-19 від 19.11.2019 зазначений виробник та уповноважений представник, проте на самій іграшці та/або її маркуванні не було нанесено відповідної інформації, а відтак немає підтвердження того, що саме виробник «Shantou Jinxing Plastiks Co., Ltd» виготовив спірну іграшку та/чи уповноважений представник - ТОВ «Денгруп» поставив її позивачу. Решта доводів відповідача у запереченні є аналогічними тим, що наведені ним у відзиві на позов.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 22.09.2006 зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (а.с. 9).

На підставі наказу Головного Управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 07.09.2020 за №1405 (а.с. 10) та направлення на проведення перевірки від 07.09.2020 за №1618 (а.с. 11) проведено планову перевірку характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою розповсюдження продукції; АДРЕСА_1 .

Як зазначає відповідач у відзиві, Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області вручило ФОП ОСОБА_1 лист від 09.09.2020, в якому вимагало надати декларацію про відповідність, супровідну документацію, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією) та документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товаро-супровідна документація або договори) в термін до 14.09.2020.

Відповідно до вищенаведеної вимоги, позивач надав Головному управлінню Держпродспоживслужби Декларацію про відповідність №UA.TR/D/02861-19 від 19.11.2019 з Додатками, яка містить інформацію про найменування та місцезнаходження виробника.

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 , відповідачем складено Акт перевірки характеристик продукції від 09.09.2020 за №040, яким встановлено, що під час проведення планової перевірки було виявлено продукцію, а саме, дитяча іграшка: трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565, яка не відповідає вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, який затверджений постановою КМУ від 28.02.2018 за №151, оскільки на продукції, а також на її пакуванні або в документі, що супроводжує таку продукцію, не нанесена інформація про найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак товарів і послуг) та контактну поштову адресу про імпортера, чим порушено пункти 19, 27 Технічного регламенту безпечності іграшок (а.с. 54-55).

Акт від 09.09.2020 за №040 позивачем отримано 14.09.2020, про що свідчить підпис останнього на самому акті (зв. ст. а.с. 55).

На підставі Акту перевірки від 09.09.2020 за №040 стосовно ФОП ОСОБА_1 винесені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15.09.2020 за №01-05/201 та №01-05/200 (а.с. 16-19).

23.09.2020 головний спеціаліст відділу ринкового нагляду Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області склала протокол №005 про виявлене правопорушення під час планової виїзної перевірки у ФОП ОСОБА_1 (а.с. 15), який цблшл ж дня отримано позивачем.

Листом №Вих-06.3/4103-20 від 28.09.2020 ФОП ОСОБА_1 повідомлений про те, що розгляд протоколу відбудеться 07.10.2020 о 10:00 год. у приміщенні ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (а.с. 46).

07.10.2020 першим заступником начальника ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області винесено постанову №01-06/35 про накладення штрафних санкцій щодо ФОП ОСОБА_1 (а.с. 44), яка була надіслана позивачу рекомендованим повідомленням №305 та вручено особисто 10.10.2020 (а.с. 45).

Вважаючи постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №01-06/35 від 07.10.2020 про застосування адміністративно-господарської санкції до позивача, а також рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15.09.2020 за №01-05/201 та №01-05/200 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010за №2735-VI (далі - Закон №2735-VI), статтею 1 якого встановлено, що державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2735-VI, дія цього Закону поширюється на відносини щодо: здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті; здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті.

Статтею 3 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Згідно абзацу 8 статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (частина 1 статті 4 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів.

З системного аналізу Закону №2735-VIслідує, що контролюючий орган має право здійснювати ринковий нагляд та контроль, за умови пред`явлення службового посвідчення та посвідчення (направлення) на проведення перевірки.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем правомірно, на підставі відповідних документів (наказ від 07.09.2020 за №1405 та направлення на проведення перевірки від 07.09.2020 за №1618) проведено планову перевірку характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 . Направлення на проведення перевірки від 07.09.2020 за №1618 отримано позивачем 09.09.2020, що підтверджується йог підписом на направленні (зв. ст. а.с. 61).

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 5 Закону №2735-VІ, основними принципи ринкового нагляду і контролю продукції є, зокрема, пропорційність заходів ринкового нагляду, що вживаються органами ринкового нагляду, рівню загрози суспільним інтересам; об`єктивність, неупередженість та компетентність органів ринкового нагляду і митних органів при здійсненні ринкового нагляду і контролю продукції; наявність законних підстав, визначених цим Законом та виданими відповідно до нього іншими нормативно-правовими актами, для вжиття заходів ринкового нагляду і контролю продукції; результативність та пропорційність відповідальності суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та інших встановлених вимог, її спрямованість на попередження вчинення суб`єктами господарювання порушень, а також можливість посилення санкцій у разі повторного вчинення суб`єктом господарювання того самого порушення.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону №2735-VІ заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Приписами статті 23 Закону №2735-VI встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Положеннями частин 5-6 статті 8 Закону №2735-VI визначено, що суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати:

1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію;

2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію (частина 5 статті 8 Закону №2735-VI).

Суб`єкти господарювання зобов`язані надавати документацію, визначену частиною п`ятою цієї статті, протягом строку, встановленого відповідним технічним регламентом, а якщо такий строк технічним регламентом не встановлено - протягом десяти років після того, як їм було поставлено відповідну продукцію, та протягом десяти років після того, як вони поставили відповідну продукцію (частина 6 статті 8 Закону №2735-VI).

Згідно частини 7 статті 8 Закону №2735-VI, у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Аналіз даної норми частини 7 статті 8 Закону №2735-VI дає підстави зробити висновок, що особа може вважатись такою, що ввела в обіг продукцію тільки в тому випадку, якщо під час перевірки не надасть органу ринкового нагляду документацію із змісту якої можна встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію. Крім того, законодавець даною нормою Закону надає право суб`єкту господарювання надати документацію, із змісту якої можна встановити найменування та місцезнаходження виробника або документацію, із змісту якої можна встановити особу, яка поставила суб`єкту господарювання що продукцію.

Суд погоджується із позивачем, що надання суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду одного із двох видів такої документації, із змісту якого можна встановити найменування та місцезнаходження виробника або особу, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію, унеможливлює застосування до такої особи частини 7статті 8 Закону №2735-VI, та відповідно, надання їй статусу особи, яку слід вважати як особу, що ввела в обіг таку продукцію.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки на вимогу відповідача позивачем була надана Декларацію про відповідність №UA.TR/D/02861-19 від 19.11.2019 (а.с. 21) та Додаток до декларації, де серед інших іграшок була іграшка, перевірку характеристик якої проводив відповідач - трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565 (номер 100 додатку до декларації) (а.с. 22).

При цьому, відповідно до частини 1 статі 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», виробник - це:

фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію;

уповноважений представник виготовлювача продукції в Україні (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України).

Тобто, виходячи із змісту частини 1 статі 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а також враховуючи обставини справи (виробник є нерезидент) в спірній ситуації виробником дитячої іграшки трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 р., штрих-код: 565, слід вважати ТОВ «Денгруп» як уповноваженого представника виробника-нерезидента, яким є «Shantou Jinxing Plastiks Co., Ltd.».

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 не є особою, що ввела в обіг таку продукцію, що в свою чергу унеможливлює покладення на позивача адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу передбаченого пунктом 2 часини 2 статті 44 Закону№2735-VI.

Як вже вказано судом, спірною постановою про накладення штрафних санкцій на позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 3 000неоподаткованих мінімумів за порушення вимог пункту 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, як уже вищезазначено, обставини справи свідчать про безпідставність застосування до позивача норм частини 7 статті 8 Закону№2735-VI, оскільки він не є особою, яка ввела в обіг продукцію (іграшку), що в свою чергу унеможливлює покладення на позивача адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 44 Закону№2735-VI.

Суд також звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів Українивід 28.02.2018 за № 151 затверджено Технічний регламент безпечності іграшок (далі - Технічний регламент).

Згідно пункту 19 Технічного регламенту, імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг), контактну поштову адресу на іграшці, а у разі, коли нанесення відповідної інформації неможливе, - на її пакуванні або в документі, що супроводжує таку іграшку.

Перед наданням іграшки на ринку розповсюджувачі перевіряють наявність на іграшці знака відповідності технічним регламентам, необхідних документів, інструкцій з експлуатації та інформації щодо безпечності, що складені згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, та виконання виробником та імпортером вимог, визначених у пунктах 9, 10 і 19 цього Технічного регламенту (пункт 27 Технічного регламенту).

Як уже встановлено судом, під час проведення перевірки позивач надав відповідачу Декларацію про відповідність №UATR/D/02861-19 від 19.112019 та Додаток до декларації, де серед інших іграшок була іграшка, перевірку характеристик якої проводив відповідач -трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565 (номер 100 додатку до декларації). В пункті 2 Декларації «Найменування та адреса виробника або його уповноваженого представника» вказано найменування та поштова адреса виробника: «Shantou Jinxing Plastiks Co., Ltd.», Industrial District Pengfa Rd, Waisha, Shantou, Guangdong, China, Китай. Уповноважений представник: TOB «Денгруп». 65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, будинок 15, код СДРПОУ 41437427.

Вказана Декларація згідно вимог частини 1 статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» є документом про відповідність, що підтверджує виконання заданих вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності. Так, відповідно до частини І статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», задані вимоги - заявлені потреби чи очікування, які зафіксовані в технічних регламентах, стандартах, технічних специфікаціях або в інший спосіб.

Суд констатує, що пункт 5 Декларації про відповідність №UATR/D/02861-19 від 19.112019 містить інформацію про те, що об`єкт декларації відповідає технічним вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, який затверджений постановою КМУ від 28.02.2018 за №151 (а.с. 21).

Таким чином, вищезгадані норми законодавства та встановлені обставини справи спростовують висновки відповідача про невідповідність дитячої іграшки - трансформер, артикул - D622-H091, виробник - Китай, дата виробництва - вересень 2019 року, штрих-код: 565 вимогам пунктів 19,27 Технічного регламенту, що в свою чергу додатково свідчить про протиправний характер оскаржених рішень від 15.09.2020 та постанови від 07.10.2020, а також наявність підстав для їх скасування.

При цьому, також суд звертає увагу, що згідно наданих відповідачем фотоматеріалів слідує, що об`єкт перевірки - іграшка - трансформер, містить етикетку, на якій вказано маркування з необхідною інформацією, а саме:іграшка - трансформер, артикул - D622-H091, склад: полімерні матеріали, відповідає вимогам ДСТУ ЕN71-1 2006 ДСанПіН 5.5.6.012-96, термін придатності необмежений, виробник: «Shantou Jinxing Plastiks Co., Ltd.», адреса виробника - Industrial District Pengfa Rd, Waisha, Shantou,Guangdong, China. Вказане додатково спростовує висновки відповідача про недотримання позивачем вимог пунктів 19, 27 Технічного регламенту.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що його рішення - постанова №01-06/35 від 07.10.2020 про застосування адміністративно-господарської санкції та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15.09.2020 за №01-05/201 та №01-05/200 відповідають встановленим статтею 2 КАС України критеріям правомірності рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 5 044,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (вул. Берегова, 24, м. Івано-Франківськ, 76019, ) про визнання протиправною та скасування постанови та рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову №01-06/35 від 07.10.2020 про застосування адміністративно-господарської санкції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Визнати протиправними та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 15.09.2020 за №01-05/201 та №01-05/200.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (вул. Берегова, 24, м. Івано-Франківськ, 76019, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 5 044 (п`ять тисяч сорок чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.