Справа № П/320/946/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/320/946/20 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Джерельце» Фастівської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Джерельце» Фастівської міської ради Київської області про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 "Джерельце" Фастівської міської ради Київської області (код СДРПОУ 23236188), за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Ярослава Мудрого, буд. 42, шляхом зобов`язання Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 "Джерельце" Фастівської міської ради Київської області повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 10.01.2020 №1.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для застосування заходів реагування відсутні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) комбінованого типу №8 "Джерельце" Фастівської міської ради Київської області, ідентифікаційний код 23236188, місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Червоноармійська, буд. 42, зареєстрований як юридична особа 18.01.1999.

На виконання доручення Прем`єр-Міністра України від 11.12.2019 №44205/1/1-19 та на виконання наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 12.12.2019, №1340, «Про проведення позапланових перевірок», та протокольного рішення засідання Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 та наказу ГУ ДСНС України у Київській області від 03.01.2020 №8 «Про проведення позапланових перевірок» здійснено позапланову перевірку щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Джерельце» Фастівської міської ради Київської області за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Я. Мудрого, буд. 42

Так, 03.01.2020 видане посвідчення №195 на проведення заходу державного нагляду (контролю) на проведення позапланової перевірки щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Джерельце» провідному інспектору Фастівського РС ГУ ДСНС України у Київській області, Будовому А.В .

За результатами позапланової перевірки 10.01.2020 складений акт №1 щодо додержання суб`єктом господарювання законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки та виявлено 4 порушення, а саме:

1. Приміщення закладу не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 (п. 1.2, глава 1 розділ ППБУ).

2. Не змонтовано над евакуаційними виходами у будівлі світлові покажчики з написом «Вихід» білого кольору на зеленому фоні підключеними до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення ( п. 2.32, лава 2, розділ ППБУ).

3. Не забезпечені сходові клітки, коридори, проходи та інші шляхи евакуації евакуаційним освітленням. Свтильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей (п. 2.31, глава 2, розділ ППБУ)

4. Не проводится перевірка пожежних кран комплектів (пп. 9, п. 2.2, глава 2, розділ ППБУ)

Вважаючи, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно акту від 17.06.2020 № 97, складеного за результатами повторної перевірки, позивачем встановлено, що відповідачем не було усунуто порушення п. 1.2, глави 1 розділ V ППБУ - приміщення закладу не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що всі перелічені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зазначені в акті перевірки призводять до загрози життю та здоров`ю людей у випадку виникнення пожежі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частин першої, другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення.

Згідно статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Як зазначалося, у ході здійснення перевірки на спірному об`єкті, позивачем було виявлено ряд порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Надаючи оцінку виявленим порушенням, колегія суддів зазначає, що не проведення перевірки пожежних кран комплектів не порушенням, яке може безпосередньо свідчити про наявність загрози життю чи здоров`ю людей. Нездійснення нездіснення окремих перевірок, вимірювань тощо, у даному випадку може свідчити виключно про недотримання встановлених законом вимог та не є підставою для висновку про небезпечний, незадовільний технічний чи протипожежний стан об`єкта чи об`єктів, що мають бути перевірені.

Водночас, решта виявлених перевіркою порушень, на переконання колегії суддів, може свідчити про наявність ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення, у тому числі й у разі виникнення надзвичайної ситуації.

Як зазначалося, за результатами повторної перевірки, позивачем було встановлено, що відповідачем не було усунуто порушення в частині обладнання приміщення системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014.

Так, відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів створення, введення в експлуатацію та функціонування системи протипожежного захисту.

Відповідач в апеляційній скарзі наведеного порушення не заперечує, проте вказує, що не має об`єктивної можливості його усунути та ставить під сумнів те, що відсутність системи протипожежного захисту створює ризик завдання шкоди життю і здоров`ю людей.

Колегія суддів наголошує, що у даному випадку взаємозв`язок факту порушення із його можливим наслідком у вигляді загрози життю та здоров`ю людей у разі настання небезпечної ситуації є очевидним та не потребує застосування будь-яких спеціальних знань. Зокрема, відсутність системи протипожежного захисту у разі виникнення пожежі безумовно створить загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема тих, які знаходитимуться в цей час у приміщенні закладу.

Отже, доводи відповідача про те, що це порушення не створює загроз, колегія суддів відхиляє, оскільки наведена система є необхідною передумовою для попередження загроз життю та здоров`ю людей внаслідок їх можливого потрапляння в зону можливого ураження.

Відсутність фінансування чи наявність інших перешкод у виконанні вимог протипожежної безпеки, право громадян на здобуття освіти, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про зупинення експлуатації потенційно небезпечного об`єкта та не є поважними причинами, які виправдовують можливість його подальшої експлуатації.

Колегією суддів враховані рішення Верховного Суду, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі - висновок про правомірність застосування судом першої інстанції заходів реагування внаслідок наявності порушень протипожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Щодо доводів скаржника про неповідомлення його про розгляд справи 16.07.2020, то колегія суддів наголошує, що у судовому засіданні 28.05.2020 суд першої інстанції вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту 10 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд не мав повідомляти позивача про розгляд справи 16.07.2020 в порядку письмового провадження, а тому, підстави для скасування оскаржуваного рішення з цих підстав відсутні.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Джерельце» Фастівської міської ради Київської області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя А.Ю. Коротких