Справа № 520/15326/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року № 520/15326/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом Фермерського господарства "Крейдянка" до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2020 року Фермерське господарство "Крейдянка" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати Наказ Головного Управління Держгеокадастру в Харківській області № 9849-СГ від 22.05.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" та зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 49,9 га для ведення фермерського господарства, яка знаходилася в користуванні, на підставі державного акту на право постійного користування, серія серії Б № 045762 від 1993 року, із земель сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, з подальшою передачею її у власність членам фермерського господарства: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що наказ Головного Управління Держгеокадастру в Харківській області № 9849-СГ від 22.05.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Крейдянка" до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що голова ФГ« Крейдянка» ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області з клопотанням від 20.04.2020 року та просив надати фермерському господарству «Крейдянка», для розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згоду (дозвіл) на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 49,9 га для ведення фермерського господарства, яка знаходилася в користуванні, на підставі державного акту на право постійного користування, серія серії Б № 045762 від 1993 року, із земель сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, з подальшою передачею її у власність членам фермерського господарства: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Харківській області № 9849 -СГ від 22.05.2020 року заявнику було відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що перебуває в користуванні господарства, площею 49,9 га розташованої на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Також, в наказі зазначено, що земельна ділянка надана в користування фізична особа ОСОБА_1 . Крім того, вказано, що із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою звернулась юридична особа.

Позивач, вважаючи оскаржуване рішення протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Згідно ст. 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видом документації із землеустрою зокрема є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зокрема включає рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем.

Таким чином, необхідною складовою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для земель державної та комунальної власності є згода органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою.

Відповідно до п. 2 розділу 7 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Отже, право отримати згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі має лише її користувач.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19 грудня 2018 року по справі № 808/3080/16 та від 17 квітня 2019 року по справі № 812/1143/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, виходив з того, що державний акт на право постійного користування землею серії Б № 045762 на земельну ділянку площею 49,9 га для ведення особистого селянського господарства видано на ім`я громадянина ОСОБА_1 , а не на юридичну особу ФГ «Крейдянка».

У постанові від 13.03.2018 по справі № 348/992/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

У постанові від 01.04.2020 у справі № 320/5724/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 ГК України. … Після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства користувачем орендованої земельної ділянки є саме фермерське господарство … (п. 6.24 -6.25)

Згодом, цей підхід було використано також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц: передбачені законом особливості надання фізичній особі земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджують те, що таку ділянку можна було безоплатно отримати лише для створення відповідного господарства, після чого її використання можливе було тільки для ведення селянського (фермерського) господарства, тобто для вироблення, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції (частина перша статті 2 Закону № 2009-XII). Таку діяльність здійснює саме селянське (фермерське) господарство, а не його засновник. Іншими словами, після набуття засновником селянського (фермерського) господарства права постійного користування земельною ділянкою для ведення такого господарства та проведення державної реєстрації останнього постійним користувачем зазначеної ділянки стає селянське (фермерське) господарство… Державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства за його засновником не змінює вказаний висновок, оскільки після державної реєстрації такого господарства саме воно як суб`єкт підприємницької діяльності могло використовувати відповідну ділянку за її цільовим призначенням, тобто бути постійним користувачем. … (п. 22, 23).

Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 (№ № 12-205гс18).

Застосовуючи цей підхід у контексті обставин цієї справи, суд вважає, що земельні ділянки, надані ОСОБА_1 , після створення Фермерського господарства "Крейдянка", головою якого він став, перейшли у користування фермерського господарства. Отже, обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не голова останнього.

Таким чином, право користування земельними ділянками належить Фермерському господарству "Крейдянка".

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 120/4116/19-а.

За висновком Верховного Суду, правову норму, що міститься у ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство" ... слід розуміти як таку, що надає членам фермерського господарства право на приватизацію земельної ділянки, наданої у користування фермерському господарству. При цьому такими, що надані фермерському господарству, вважають і земельні ділянки, надані голові фермерського господарства для його створення.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, аргументи відмови відповідача, що лише ОСОБА_1 є користувачем земельних ділянок, і відповідно лише він один може отримати її у власність, ґрунтуються на помилковому застосуванні норм закону, що вказує на протиправність відмови у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Фермерського господарства "Крейдянка".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наказ Головного Управління Держгеокадастру в Харківській області № 9849-СГ від 22.05.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Харківській області прийняти рішення про надання дозволу на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 49,9 га для ведення фермерського господарства, яка знаходилася в користуванні, на підставі державного акту на право постійного користування, серія серії Б № 045762 від 1993 року, із земель сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, з подальшою передачею її у власність членам фермерського господарства: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд зазначає наступне.

Так, оскаржуване рішення відповідача ґрунтуються на помилковому застосуванні норм закону.

Тобто, вказане рішення прийнято без дослідження всіх обставин, що мають значення для його прийняття, та без надання належної оцінки поданим позивачем документам, без здійснення перевірки виконання позивачем усіх визначених законом умов, необхідних для одержання дозволу на розроблення технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За таких обставин, подане позивачем клопотання, відповідачем на відповідність критеріям земельного законодавства не перевірялось.

Згідно з ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути клопотання Фермерського господарства "Крейдянка" від 20.04.2020 року про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з урахуванням висновків суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фермерського господарства "Крейдянка" (вул.Миру, 71, с.Аркадівка, Шевченківський район, Харківська область, 63612) до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області (вул.Космічна 21, 8-9 поверх, м.Харків, 61145) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного Управління Держгеокадастру в Харківській області № 9849-СГ від 22.05.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути клопотання Фермерського господарства "Крейдянка" від 20.04.2020 року про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (, 61145, м. Харків, вулиця Космічна, 21, 8-9 поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства "Крейдянка" (, вул.Миру, 71, с.Аркадівка, Шевченківський район, Харківська область, 63612) сплачений судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.