Справа № 640/378/21
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

11 січня 2021 року м. Київ № 640/378/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., розглянувши заяву про забезпечення позову, до відкриття провадження у справі, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України

ВСТАНОВИВ:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення адміністративного позову шляхом зупинення дії пунктів 3, 4 наказу Міністерства юстиції України №3868/5 від 06.11.2020, якими анульовано доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю №5324) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вирішено направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зуєвою Наталією Василівною, - до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування пункту 2 в частині скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Зуєвої Н. В. від 15.06.2020 №4004438, пункту 3, пункту 4 наказу Міністерства юстиції України №3868/5 від 06.11.2020.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга).

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що наказ Міністерства юстиції України від 06.11.2020 №3868/5 порушує право позивача на працю, та зачіпає права третіх осіб, що звертаються з метою вчинення нотаріальних дій, а тому невжиття заходів забезпечення позову може спричинити настання негативних наслідків, діловій та професійній репутації позивача. Представником заявниці зазначено, що у разі невжиття заходів забезпечення позову та скасування наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2020 №3868/5, виконання рішення буде вкрай ускладнене.

Статтею 34 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-ХІІ визначено повноваження нотаріусів та зазначено, що дії, пов`язані з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, є не єдиним видом нотаріальної діяльності.

Суд погоджується з доводами заявника, що анулювання доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позбавляє її як нотаріуса певного доходу за вчинення реєстраційних дій, який може бути значним. Водночас, заявниця як нотаріус не позбавлена можливості вчиняти нотаріальні дії, що не заперечується в заяві. На думку суду, позивачем не доведено тієї обставини, що внаслідок анулювання доступу вона позбавлена гарантованого Конституцією України права на працю або що таке анулювання не дозволяє їй здійснювати нотаріальну діяльність або здійснення нотаріусом реєстраційних дій становить основний дохід заявниці.

У заяві представником заявниці зазначено про неналежне повідомлення нотаріуса про розгляд її питання. На думку суду, обставини належного повідомлення (не повідомлення) приватного нотаріуса про час і місце засідання колегії щодо розгляду скарги, підлягає встановленню під час судового розгляду справи. Крім того, заява не містить доводів неврахування чи не здійснення відповідачем оцінки обставин, які мала намір повідомити нотаріус. У даному випадку, суд вважає недостатніми наведені доводи для висновку про очевидну протиправність наказу №3868/5 від 06.11.2020.

Щодо неефективності судового захисту в разі невжиття заходів забезпечення позову, то суд зазначає, що застосування заходів забезпечення позову призведе до вирішення спору по суті, тобто позивач отримає доступ до реєстру та матиме змогу вчиняти реєстраційні дії. В такому випадку, необхідність застосування заходів забезпечення позову повинна бути переконливо обґрунтована, зокрема, щодо очевидної протиправності рішення та завдання шкоди.

Згідно з частиною другою статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Заявник просить зупинити дію пунктів 3, 4 наказу Міністерства юстиції України №3868/5 від 06.11.2020, якими якими анульовано доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю №5324) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вирішено направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. На думку суду, забезпечення позову в зазначений спосіб є очевидно неспівмірним.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець