Справа № 280/8582/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 грудня 2020 року о/об 16 год. 55 хв.Справа № 280/8582/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі - відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: визнати нечинною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16868-13 від 12.11.2020 видану Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, зі сплати єдиного внеску у розмірі 9049,48 грн.

У позові зазначено, що 23.11.2020 ОСОБА_1 було отримано від ГУ ДПС у Запорізькій області Вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф-16868-13 від 12.11.2020 у загальній сумі 9049,48 грн. 18.08.2001 відповідно до Наказу по особовому складу №271-к позивач був прийнятий до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (теперішня назва - Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів», код ЄДРПОУ - 00186542) на посаду юрисконсульта без категорії в юридичний відділ. 07.11.2008 позивач був переведений на посаду заступника начальника юридичного відділу відповідно до наказу по особовому складу №870/к від 07.11.2008. 03.09.2010 позивач був переведений на посаду начальника юридичного відділу відповідно до Наказу по особовому складу №597/к від 03.09.2010. На теперішній час позивач продовжує працювати на посаді начальника юридичного відділу. 26.06.2018 позивачем було отримано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001713 від 26.06.2018. Свідоцтво видано на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області №12 від 26.06.2018. На виконання положень Податкового кодексу України, позивачем була отримана Довідка №020 від 05.07.2018 про взяття на облік платника податків. Після отримання у 2018 році Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, позивач здійснював свою діяльність виключно в межах власних трудових обов`язків за місцем праці на Акціонерному товаристві «Запорізький завод феросплавів». Свідоцтвом про право на заняття адвокатської діяльності користувався виключно з метою представництва Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» в судових інстанціях всіх рівнів та з метою представництва підприємства перед різними контролюючими органами. Отримував дохід виключно в межах своїх трудових відносин з Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів». На виконання положень Податкового кодексу України, позивачем були подані Податкові декларації про майновий стан і доходи: 1) Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2018 рік. Відповідно до поданої декларації, оподаткована сума доходу склала 304920,03 грн. Вся сума доходу є доходом, нарахованим у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховані у зв`язку з трудовими відносинами з Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів»; 2) Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2019 рік. Відповідно до поданої декларації, оподаткована сума доходу склала 334122,54 грн. Вся сума доходу є доходом, нарахованим у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховані у зв`язку з трудовими відносинами з Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів». У зв`язку з карантинними обмеженнями, що були встановлені на час подачі цієї декларації, декларація була направлена поштою. Зазначені декларації, а також відсутність будь-яких претензій з боку податкового органу щодо поданих декларацій, підтверджує відсутність будь-якого іншого доходу у позивача, окрім доходу від трудової діяльності на Акціонерному товаристві «Запорізький завод феросплавів». У відповідності до положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» нараховує і сплачує за позивача єдиний внесок у розмірі 22% від нарахованого доходу. Зокрема, за 4 квартал 2019 року Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» нарахувало заробітну плату - 78132,51 грн. Відповідно сума нарахованого та сплаченого ЄCB склала - 17189,16 грн. За 2020 рік (за 10 місяців) Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» нарахувало позивачу заробітну плату у розмірі 286336,73 грн. Відповідно сума нарахованого та сплаченого ЄCB склала - 62994,08 грн. На підтвердження зазначеного вище позивач надав до суду завірені копії Довідок про доходи і утриманий податок за 4 квартал 2019 року та 2020 рік, а також копії звітів за формою №Д4 (місячна) - Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З 2018 року по 3 квартал 2019 року включно позивачем сплачувався єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску (що підтверджується відповідними квитанціями). З 4 кварталу 2019 року позивач не сплачував зазначений внесок саме через наявність судової практики Верховного Суду з цього питання та неврегульованості питання подвійної сплати ЄСВ на законодавчому рівні. Позивач вважає, що оскаржувана Вимога є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач позов підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що згідно даних інформаційної системи «Податковий блок» ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат) з 26.06.2018 та здійснює діяльність на загальній системі оподаткування за КВЕД: 69.10 - «Діяльність у сфері права». 05.07.2018 ОСОБА_1 зареєстрований як платник єдиного соціального внеску (реєстраційний №0835). На дату підготовки цієї інформації позивач знаходиться на обліку у ГУ ДПС у Запорізькій області. В інтегрованій картці платника з єдиного внеску (код платежу 7104000) станом на 01.01.2020 ОСОБА_1 сплачено нараховані суми з єдиного внеску в повному обсязі. Станом на 31.10.2020 нараховано до сплати єдиного соціального внеску у сумі 9049,48 грн., утому числі: 20.01.2020 - 2754,18 грн. за IV квартал 2019 року; 21.04.2020 - 2078,12 грн. за І квартал 2020 року (сума нарахованого єдиного соціального внеску за січень та лютий 4723,00 грн. х 22% х 2 місяці); 20.07.2020 року - 1039,06 грн. за II квартал 2020 року (за червень місяць); березень, квітень, травень 2020 року - канікули у зв`язку з карантином по «covid-19»; 19.10.2020 - 3178,12 грн. за III квартал 2020 року (квартальна сума нарахованого єдиного соціального внеску: 4723,00 грн. х 22% х 2 місяці, 5000,00 грн. х 1 місяць). Оскільки на протязі 2020 року позивач єдиний соціальний внесок не сплачував то станом на 01.11.2020 по особового рахунку з єдиного внеску (код платежу 7104000) у платника виникла заборгованість зі сплати ЄСВ на загальну суму 9049,48 грн., в т.ч. за: IV квартал 2019 pоку у сумі 2754,18 грн.; І квартал 2020 pоку у сумі 2078,12 грн.; ІІ квартал 2020 pоку у сумі 1039,06 грн.; ІІІ квартал 2020 pоку у сумі 3117,18 грн. Відповідно до чинного законодавства та на підставі вищевказаних даних ГУ ДПС у Запорізькій області було сформовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 за №Ф-16868-13 на суму 9049,48 грн., яка була надіслана поштою та вручена платнику 23.11.2020. Станом на час подання відзиву у ОСОБА_2 заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску становить 9049,48 грн.

Відповідач проти прозову заперечував.

Ухвалою судді від 30.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 28.12.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16868-13 від 12.11.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області вимагається від позивача сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 9049 грн. 48 коп., який виник станом на 31.10.2020, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с.10).

Відповідно до відомостей з Трудової книжки позивача НОМЕР_2 позивач, зокрема: з 03.09.2010 по день подачі позовної заяви (26.11.2020) працює на Відкритому акціонерному товаристві «Запорізький завод феросплавів», згодом Акціонерному товаристві «Запорізький завод феросплавів» (а.с.15-17).

Позивачем надано до суду копії: Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001713 від 26.06.2018, згідно з яким ОСОБА_2 на підставі Рішення Ради адвокатів Запорізької області від 26.06.2018 за №12 має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.11); Довідки про взяття на облік платника податків - адвоката ОСОБА_2 , відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру №020 від 05.07.2018 (а.с.13); Податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2018 рік та за 2019 рік (а.с.18-20); Довідок про доходи і утриманий податок ОСОБА_2 за 4 квартал 2019 року, за січень-жовтень 2020 року (а.с.21-22); Квитанцій про сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; Звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування АТ «Запорізький завод феросплавів» за період з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року (а.с.25-97).

За інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України 26.06.2018 Радою адвокатів Запорізької області позивачу видано Свідоцтво №001713 про право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення №12 від 26.06.2018 (а.с.99).

Вирішуючи спір по суті, суд, враховуючи викладене вище, виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (набрав чинності 15.08.2012) адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Як зазначено у пп.14.1.195 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, працівник - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено: «1. Платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; … 5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності; …».

З огляду на предмет спору у даній справі, шляхом системного тлумачення наведених норм права, суд вважає за необхідне сформулювати правовий висновок, відповідно до якого особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на якому наполягає відповідач, щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в контролюючих органах і мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно перебувають у трудових відносинах в межах цієї діяльності, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Наявність у позивача свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є доказом здійснення адвокатської діяльності та отримання від такої діяльності доходу.

Не змінює вищенаведеного і факт перебування особи на обліку в органах фіскальної служби, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Таким чином, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога (ІV квартал 2019 року - ІІІ квартал 2020 року), нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

При цьому, доказів отримання позивачем у період з 26.06.2018 (з дня прийняття Радою адвокатів Запорізької області Рішення за №12 про право ОСОБА_2 на заняття адвокатською діяльністю) доходу від провадження адвокатської діяльності індивідуально, судом не встановлено, відповідач про наявність таких доходів у позивача не зазначав.

Аналогічні правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №160/3114/19 (адміністративне провадження №К/9901/25439/19) та від 05.12.2019 у справі №260/358/19 (адміністративне провадження №К/9901/22965/19).

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16868-13 від 12.11.2020 винесена ГУ ДПС у Запорізькій області не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірною і підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16868-13 від 12.11.2020, якою вимагається від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 9049 грн. 48 коп., який виник станом на 31.10.2020, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізької області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено у повному обсязі 04.01.2021.

Суддя О.О. Прасов