Справа № 740/3496/20
Суддя: Гагаріна Т. О.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/3496/20
Провадження № 2-а/740/58/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.20 м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участю секретаря Полторацької В.М.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівської області Михайлова Євгенія Романовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бородавко Інни Олександрівни, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження та скасувати постанову серії ГАА № 320253 від 01.04.2020 по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. за порушення ч.1 ст.178 КУпАП. Одночасно просить поновити йому строк на звернення до суду з даним позовом

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.08.2020 позивачем отримано лист Ніжинського МРВ ДВС №38231 від 22.07.2020 та постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2020 року, з яких йому стало відомо про те, що на підставі постанови Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ГАА №320253 від 02.04.2020 відкрито виконавче провадження №62626106 про стягнення 102 грн. За його зверненням до державного виконавця, він отримав копію постанови ГАА №320253 від 01.04.2020. З вказаної постанови вбачається, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 01.04.2020 о 10 год. 30 хв. в м. Ніжині поблизу ст. «Ніжин» ОСОБА_1 перебував у п`яному вигляді, хитався, з рота був різкий запах алкоголю, сим принижував людську гідність та ображав громадську мораль, у зв`язку з чим поліцейським на його ім`я накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 51 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні поданий позов підтримав, просив його задовольнити, уточнивши при цьому позовні вимоги, просив поновити строк на оскарження, визнати протиправною та скасувати постанову №320290 від 01.04.2020. Дану постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, оскільки в день складення постанови 01.04.2020 він перебував у відпустці без збереження заробітної плати під час карантину, весь день знаходився вдома в колі своєї сім`ї, що дійсним правопорушником може бути його рідний брат ОСОБА_2 , оскільки він постійно зловживає спиртними напоями і йому відомі його персональні дані, які він міг використати для уникнення своєї відповідальності.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є цивільною дружиною позивача та що ОСОБА_1 01.04.2020 о 10 годині перебував вдома з дітьми. Вона також перебувала вдома, оскільки в неї був вихідний.

Від відповідача поліцейського СРПП №3 Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівської області Михайлова Є.Р. до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти скасування постанови не заперечував.

Ухвалою від 26.08.2020 відкрито провадження в цій справі.

З постанови від 01.04.2020 в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 01.04.2020 о 10 год. 30 хв. в м. Ніжині поблизу ст. «Ніжин» ОСОБА_1 перебував у п`яному вигляді, хитався, з рота був різкий запах алкоголю, чим принижував людську гідність та ображав громадську мораль та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП. В графі «Примірник постанови отримав» міститься підпис (а.с. 8).

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, його персональні дані були незаконно розповсюджені ймовірніше за все його рідним братом ОСОБА_2 , оскільки він веде аморальний спосіб життя, постійно зловживає спиртними напоями, йому були відомі персональні дані позивача.

Адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 254 КУпАП України визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, зокрема протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі частини перша і друга статті 178 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Cтатею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 14.02.2019 у справі №127/163/17-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Диспозицією ч.1 ст.178 КУпАП передбачено відповідальність за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, полягає у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено. Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль.

Так, cуд не бере до уваги інформацію з бази «Цунамі», оскільки за її допомогою неможливо встановити особу правопорушника, оскільки остання не містить фото осіб, які встановлюються і тому достовірно встановити особу неможливо.

Відповідач при ухваленні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача не навів доказів, які підтверджують винність саме позивача ОСОБА_1 у обставинах, визначених диспозицією ч.1 ст.178 КУпАП, у скоєному правопорушенні.

Вирішуючи питання про поновлення строку на оскарження постанови, суд приходить до наступних висновків.

З наданих Ніжинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Україниматеріалів виконавчого провадження вбачається, що копію постанови №320290 від 01.04.2020 ОСОБА_1 отримав 10.08.2020.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову в частині поновлення строку на оскарження постанови.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року по справі № 337/3389/16-а.

Відповідно до ст.ст. 72, 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням викладеного суд вважає, що постанова підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст 5-10,72,73,74, 77, 241-246, 250,255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівської області Михайлова Євгенія Романовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бородавко Інни Олександрівни, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 320290 від 01.04.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Гагаріна Т.О.