Справа № 540/3430/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3430/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт, ЛТД" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.10.2020 року №171744,

встановив:

ТОВ "Агропродукт, ЛТД" (далі - позивач) звернулось до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач, управління Укртрансбезпеки), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №171744 від 20.10.2020 року, якою на ТОВ "Агропродукт, ЛТД" накладено адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 26.10.2020 р. товариством було отримано оскаржувану постанову. Із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає, що вона підлягає скасуванню. Зазначає, що 14.09.2020 року о 19.08 год. відповідачем проведена перевірка транспортних засобів, а саме авто, марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп, марки KEMPF, реєстраційний номер НОМЕР_2 . За результатами перевірки виявлено порушення - перевезення вантажу, з перевищенням вагових обмежень, а саме, навантаження на строєну вісь складає 23700 кг, чим порушено п. 22.5 ПДР та вчинено порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 14 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт". Позивача притягнуто до відповідальності та накладено адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 грн. Однак, позивач вважає, що він не може бути притягнутий до відповідальності, оскільки не є автомобільним перевізником, що в силу приписів ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" виключає його відповідальність. Зазначає, що він є власником транспортних засобів, що були предметом перевірки у цьому спорі. На підставі договору найму, вказані транспортні засоби були передані у платне користування ТОВ "Агропродукт Логістік", що також підтверджується актом приймання передачі. Тобто, у період виникнення спірних правовідносин, автомобільним перевізником був інший суб`єкт господарювання, що відображено у товарно-транспортній накладній. Окрім зазначеного, позивач вважає, що сама подія правопорушення відсутня, оскільки при загальній масі транспортних засобів 40,7 т. навантаження на строєну вісь не може складати 83,7 т., що також суперечить даним зазначеним у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Крім того, у жодному документі складеному посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відсутні будь-які відомості про вимірювальний прилад, а також документи, які підтверджують здійснення повірки (метрологічної атестації) контрольно-вимірювального обладнання та пунктів габаритно-вагового контролю, та будь-які докази, які підтверджують клеймуванням (пломбуванням) та видачу відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. На підставі наведеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач відзив не надав, ухвала про відкриття провадження отримана Державною службою України з безпеки на транспорті 13.11.2020 р., Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки 11.11.2020 р., що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З огляду на викладене, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

06.11.2020 р. ухвалою суду у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлені такі обставини у справі.

14.09.2020 року о 19 год. 08 хв. державним інспектором Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на трасі 203 км + 500 м. а/д М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ проведено перевірку транспортних засобів: авто, марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп, марки KEMPF, реєстраційний номер НОМЕР_2 та складено акт №225527.

В ході проведеної перевірки виявлено порушення п. 22.5 ПДР України, а саме, здійснення перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень на строєну вісь, навантаження склало 23700 кг. (7,73%). Відповідальність за виявлене порушення передбачена ч. 1 абз. 14 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Постановою Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 20.10.2020 р. № 171744 застосовано до ТОВ "Агропродукт, ЛТД" адміністратвино-гоподарський штраф у сумі 8500,00 грн за порушення абз. 14 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

ТОВ "Агропродукт, ЛТД" згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є юридичною особою основним видом діяльності якої є 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , авто, марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп, марки KEMPF, реєстраційний номер НОМЕР_2 належать на праві власності ТОВ "Агропродукт, ЛТД".

01.11.2019 року між ТОВ "АГРОПРОДУКТ, ЛТД" та ТОВ "АГРОПРОДУКТ ЛОГІСТІК" укладено договір найму №01/11-19, за умовами якого, позивач передав у платне користування ТОВ "АГРОПРОДУКТ ЛОГІСТІК" транспортні засоби, у тому числі і ті, які були предметом перевірки у цьому спорі. На підтвердження факту передачі транспортних засобів, сторонами укладено акт приймання передачі до договору найму.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 1262 від 14.09.2020 р. автомобільним перевізником ТОВ "Агропродукт Логістік" з використанням вищезгаданих транспортних засобів здійснювалось перевезення пшениці масою 39930 кг (брутто).

Позивач наголошує на тому, що він не є автомобільним перевізником, а лише власником транспортних засобів за допомогою яких здійснювалося перевезення вантажу іншою юридичною особою, що виключає його відповідальність передбачену абз. 14 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері організації та діяльності автомобільного транспорту є Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 р. № 2344-ІІІ (далі - Закон №2344).

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень. (ст. 3 Закону №2344).

Відповідно до ст. 6 Закону №2344, серед іншого, державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п. 2, 17 п. 5 Положення № 103).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення № 103).

Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки як територіальний орган Укртрансбезпеки наділений повноваженнями щодо здійснення, зокрема, габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування в порядку та у спосіб, передбачені Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Виключна відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів, у тому числі і за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, передбачена і статтею 60 цього Закону.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послуги згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Крім того, ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція, тощо).

Як встановлено судом, відповідно до товарно-транспортної накладної автомобільним перевізником є ТОВ "Агропродукт Логістік", а не позивач у цій справі.

Окрім того, позивачем надано докази використання його транспортних засобів на підставі договору найму ТОВ "Агропродукт Логістік", яке зазначено автомобільним перевізником у вищенаведеній ТТН.

Доказів того, що позивач у цьому спорі був перевізником вантажу відповідачем не надано.

Таким чином, у розумінні вищенаведених положень Закону України "Про автомобільний транспорт" позивач не є суб`єктом відповідальності за вчинення порушення передбаченого абз. 14 ст. 60 Закону №2344.

Окремо слід звернути увагу, що передумовою для настання відповідальності є встановлення самого факту правопорушення, що здійснюється у спосіб, передбачений Порядком № 879 та Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Як вже зазначалось судом, службовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт №225527 від 14.09.2020 р., в якому зафіксовано порушення п. 22.5 ПДР, що полягає у порушенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідно до положень п. 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

При цьому, пунктами 12, 13, 16, 18 Порядку № 879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Отже, результати габаритно-вагового контролю створюють юридичні наслідки для перевізника тільки у випадку, якщо зазначений вид контролю здійснений справними, пройшовшими періодичну повірку (метрологічну атестацію) засобами контролю, результати якого оформлюються довідкою про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, яка видається водієві.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.7 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" методики вимірювань у сфері законодавчо регульованої метрології, що є обов`язковими до застосування, визначаються в нормативно-правових актах або в нормативних документах, на які є відповідні посилання в нормативно-правових актах.

Повноваження центральних органів виконавчої влади, інших державних органів уповноважувати підприємства та організації, їх відокремлені підрозділи та фізичних осіб - підприємців на проведення певних вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології визначаються законом.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З аналізу приписів наведеної норми та з урахуванням того, що позивачем заявлено вимогу про скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість накладення такого штрафу, наявність порушення позивачем вимог законодавства, за яке його притягнуто до відповідальності, дотримання процедури проведення перевірки, тощо.

В даному випадку, доказів здійснення вагового контролю справними, пройшовшими періодичну повірку (метрологічну атестацію) засобами контролю відповідачем до суду не надано, як і не надано доказів, які суд витребовував в ухвалі про відкриття провадження у цій справі.

Крім того, відповідно до ТТН від 14.09.2020 р. маса вантажу (брутто) склала 39930 кг, маса (нетто) 25740 кг, а згідно довідки про результати габаритно-вагового контролю від 14.09.2020 р. маса (брутто) - 39980 кг, маса (нетто) 25740 кг, що спростовує факт перевищення навантаження вагових обмежень на строєну вісь у розмірі 23700 кг (7,73%).

Доказів на підтвердження факту перевищення у цьому спорі навантаження вагових обмежень на строєну вісь у розмірі 23700 кг (7,73%) відповідачем не надано.

Таким чином, належних та допустимих доказів того, що відповідача правомірно притягнуто до відповідальності передбаченої абз. 14 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", суду не надано.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування у таких спорах покладається на відповідача, а у даному випадку стороною відповідача не доведено обставин правомірності та обґрунтованості прийняття оскаржуваного рішення, позовні вимоги слід задовольнити а постанову скасувати.

Сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є його структурним підрозділом.

Керуючись статтями 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №171744 від 20.10.2020 року, якою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт, ЛТД" застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 03135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт, ЛТД" (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. В. Гошкевича, буд. 12) судовий збір у сумі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 113070200