Справа № 280/8614/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 грудня 2020 року о/об 17 год. 55 хв.Справа № 280/8614/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькійобласті (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі - відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-20701-13 від 16.11.2020 на суму 23836,05 грн.

У позові зазначено, що ОСОБА_1 , на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області №4 від 09.02.2018 має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується відповід ним Свідоцтвом №ЗП 001559 від 09.02.2018. З 22.05.2018 позивач перебуваю на обліку як платник єдиного внеску, що підтверджується повідомленням про взяття на облік платника єдиного внеску форми №2-ЄСВ від 22.05.2018 за №007. Протягом всього 2018 року (з моменту отримання Свідоцтва про право на заняття адво катською діяльністю), всього 2019 року та всього 2020 року (по дату подання цього позову) позивачем не провадилась адвокатська діяльність і відповідно ніякого доходу від цієї діяльності у 2018-2020 роках він не отримував (це підтверджується в тому числі і поданими 13.03.2019 та 01.06.2020 податковими деклараціями про майновий стан і доходи за 2018 та 2019 роки відповідно). В той же час протягом 2018-2020 років позивач був найманим працівником. Так, 15.09.2017 ОСОБА_1 був призначений на посаду генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке спеціалізовано-монтажне управління» (надалі за текстом позовної заяви - TOB «ЗСМУ»), , що підтверджується Наказом №1-п від 15.09.2017 про вступ на посаду та записом у трудовій книжці позивача. 16.07.2018 позивач був звільнений з посади генерального директора TOB «ЗСМУ» та пере ведений 17.07.2018 у TOB «ЗСМУ» на посаду начальника юридичного відділу, що підтвер джується Наказом №118 від 17.07.2018 та відповідними записами у трудовій книжці. На вказаній посаді у TOB «ЗСМУ» позивач продовжує працювати і по теперішній час. Тобто, протягом вього часу у 2018-2020 роках позивач безперервно працював на різних поса дах в TOB «ЗСМУ» за основним місцем роботи як найманий працівник. Протягом цього ж періоду позивач не здійснював будь-якої адвокатської діяльності і не отримував жодних доходів від такої діяльності. За 2018-2020 роки роботодавець позивача - TOB «ЗСМУ» сплачував за ОСОБА_2 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 17535,25 грн. (за 2018 рік), 14458,61 грн. (за 2019 рік) та 10647,87 грн. (за 01.01.2020-31.10.2020), що підтверджується виданими TOB «ЗСМУ» довідками №34 від 23.01.2019, №95 від 25.11.2020 та №96 від 25.11.2020 відповідно. При цьому щомісячно сплачена сума єдиного внеску була вища за встановлений розмір мінімального страхового внеску. 16.11.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області сформовано та 17.11.2020 направлено поштою на адресу позивача Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-20701-13, відповідно до якої станом на 31.10.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 23836,05 грн. Позивач вважає, що оскаржувана Вимога є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач позов підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) згідно реєстраційної та облікової картки платника податків перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з 22.05.2018 - 831 - ГУ ДПС у Запорізькій області. Згідно інтегрованої картки платника податків ОСОБА_2 по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які проводять незалежну професійну діяльність) нараховано єдиний внесок за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі - 4095,30 грн., в тому числі: 19.07.2018 в сумі 1638,12 грн. за II кв-л 2018 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю); 19.10.2018 в сумі 2457,18 грн. за III кв-л 2018 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю). Станом на 22.05.2018 переплата по єдиному внеску склала - 28,45 грн. ОСОБА_2 сплату єдиного внеску за період з 22.05.2018 по 31.12.2018 не здійснював, заборгованість по сплаті єдиного внеску склала - 4066,85 грн. Нараховано єдиний внесок за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 в сумі 10719,72 грн. в тому числі: 21.01.2019 в сумі 2457,18 грн. за IV кв-л 2018 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю); 19.04.2019 в сумі 2754,18 грн. за І квартал 2019 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю); 19.07.2019 в сумі 2754,18 грн. за II квартал 2019 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю); 21.10.2019 в сумі 2754,18 грн. за III квартал 2019 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю). ОСОБА_2 сплату єдиного внеску за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 не здійснював, заборгованість по сплаті єдиного внеску склала - 14786,57 грн. Нараховано єдиний внесок за період з 01.01.2020 по термін надання висновку в сумі - 9049,48 грн., в тому числі: 20.01.2020 в сумі 2754,18 грн. за IV квартал 2019 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю); 21.04.2020 в сумі 2078,12 грн. за січень-лютий 2020 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю); 20.07.2020 в сумі 1039,06 грн. за червень 2020 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю); 19.10.2020 в сумі 3178,12 грн. за III квартал 2020 року (нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю). ОСОБА_2 сплату єдиного внеску за період з 01.01.2020 по термін надання висновку - не здійснював, заборгованість по сплаті єдиного внеску склала 23836,05 грн. Відповідно до чинного законодавства та на підставі вищевказаних даних ГУ ДПС у Запорізькій області було сформовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.11.2020 за №Ф-20701-13 на суму 23836,05 грн., яка була надіслана поштою та вручена платнику 24.11.2020. Станом на час подання відзиву у ОСОБА_2 заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску становить 23836,05 грн. На думку відповідача, ФОП які є одночасно найманими працівниками, не звільняються від сплати ЄСВ та подання обов`язкової звітності за себе як ФОП, а сплата ЄСВ у такому разі не здійснюється подвійно, адже за ФОП, яка працює найманим працівником у юридичної особи, ЄСВ сплачує роботодавець (утримання ЄСВ із заробітної плати відсутні).

Відповідач проти прозову заперечував.

Ухвалою судді від 01.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 28.12.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-20701-13 від 16.11.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області вимагається від позивача сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 23836 грн. 05 коп., який виник станом на 31.10.2020, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с.21).

Відповідно до відомостей з Трудової книжки позивача НОМЕР_2 , позивач: з 15.09.2017 по 16.07.2018 працював на ТОВ «Запорізьке спеціалізовано-монтажне управління» на посаді генерального директора; з 17.07.2018 по день подання позову (27.11.2020) працював у ТОВ «Запорізьке спеціалізовано-монтажне управління» на посаді начальника юридичного відділу (а.с.16-17).

Позивачем надано до суду копії: Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001559 від 09.02.2018, згідно з яким ОСОБА_2 на підставі Рішення Ради адвокатів Запорізької області від 09.02.2018 за №4 має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.10); Повідомлення про взяття на облік платника податків ОСОБА_2 від 22.05.2018 за №007 (а.с.11); Податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2018 рік та 2019 рік (а.с.12-13); Довідок про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) ОСОБА_2 за період з січня 2018 року по жовтень 2020 року (а.с.18-20).

За інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України 09.02.2018 Радою адвокатів Запорізької області позивачу видано Свідоцтво №001559 про право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення №4 від 09.02.2018 (а.с.24).

Вирішуючи спір по суті, суд, враховуючи викладене вище, виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (набрав чинності 15.08.2012) адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Як зазначено у пп.14.1.195 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, працівник - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено: «1. Платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; … 5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності; …».

З огляду на предмет спору у даній справі, шляхом системного тлумачення наведених норм права, суд вважає за необхідне сформулювати правовий висновок, відповідно до якого особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на якому наполягає відповідач, щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в контролюючих органах і мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно перебувають у трудових відносинах в межах цієї діяльності, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Наявність у позивача свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є доказом здійснення адвокатської діяльності та отримання від такої діяльності доходу.

Не змінює вищенаведеного і факт перебування особи на обліку в органах фіскальної служби, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Таким чином, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога (в період з 01.01.2018 по 31.10.2020), нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

При цьому, доказів отримання позивачем у період з 01.01.2018 по 31.10.2020 доходу від провадження адвокатської діяльності індивідуально судом не встановлено, відповідач про наявність таких доходів у позивача не зазначав.

Аналогічні правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №160/3114/19 (адміністративне провадження №К/9901/25439/19) та від 05.12.2019 у справі №260/358/19 (адміністративне провадження №К/9901/22965/19).

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-20701-13 від 16.11.2020 винесена відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірною і підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Запорізької області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) про сплату боргу (недоїмки) №Ф-20701-13 від 16.11.2020, якою вимагається від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 23836 грн. 05 коп., який виник станом на 31.10.2020, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізької області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено у повному обсязі 04.01.2021.

Суддя О.О. Прасов