Справа № 280/8069/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

11 січня 2021 року Справа № 280/8069/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянув у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області (72140, Запорізька обл., Приморський район, с. Новоолексіївка, вул. Громака, буд.30, ) про визнання протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцятої сесії сьомого скликання Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області № 88 від 28.01.2020 року про надання дозволу Новоолексіївській сільській раді Приморського району Запорізької області на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки межі якої встановлено в натурі (на місцевості), що перебуває в землях для сінокосінняі випасання худоби сільськогосподарського призначення комунальної власності Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області, угіддя-пасовища, кадастровий номер :01:014:0064, площею 4.000 га, розташованої на території Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області (за межами населеного пункту) розділивши її на 3 (три) земельні ділянки: 1.3334 га, угіддя- сіножаті, 1.3333 га, угіддя-сіножаті та 1.3333 га, угіддя-сіножаті.

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять першої сесії сьомого скликання Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області № 23 від 01.04.2020 року про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки, межі якої встановлено в натурі (на місцевості), що перебуває в землях запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області, угіддя-сіножаті, яка знаходиться в Новоолексіївській сільській раді Приморського району Запорізької області (за межами населеного пункту), кадастровий номер :01:014:0064, та про затвердження розмірів та меж земельних ділянок: 1.3334 га, кадастровий номер :01:014:0084, 1.3333 га, кадастровий номер :01:014:0085 та 1.3333 га, кадастровий номер :01:014:0086.

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області № 16 від 01.07.2020 року про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби (КВЦПЗ 01.08.) площею 1.3334 га :01:014:0084 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) та відведення її у власність за рахунок земель комунальної власності Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області та передано її у приватну власність гр. ОСОБА_2 .

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області № 17 від 01.07.2020 року про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби (КВЦПЗ 01.08.) площею 1.3333 га :01:014:0085 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) та відведення її у власність за рахунок земель комунальної власності Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області та передано її у приватну власність гр. ОСОБА_3 .

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області № 15 від 10.09.2020 року про затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби (КВЦПЗ 01.08.) площею 1.3333 га :01:014:0085 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) та відведення її у власність за рахунок земель комунальної власності Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області та передачу її у приватну власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) угіддя-сіножаті.

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області № 17 від 10.09.2020 року про затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби (КВЦПЗ 01.08.) площею 1.3334 га :01:014:0084 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) та відведення її у власність за рахунок земель комунальної власності Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області та передачу її у приватну власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) угіддя-сіножаті.

У судове засідання 10.12.2020 учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача 07.12.2020 надав суду клопотання про закриття провадження у справі, яке просить розглянути без його участі.

Розглянувши клопотання відповідача, суд вважає, що спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства через наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «судом, встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.3 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських або цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З огляду на наведені вище нормативні положення не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та юридичною чи фізичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Спір у справі, що розглядається, стосується права власності третіх фізичних осіб на земельні ділянки, яке підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки, тобто цивільного права.

Таким чином, у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися не в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Крім того, цей спір не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, оскільки адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на земельні ділянки.

З огляду на викладене суд, ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад, дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року № 809/1946/15.

Судом встановлено, що рішення суб`єкта владних повноважень реалізовано, та в подальшому ОСОБА_2 оформлено право приватної власності на земельну ділянку площею 1.3334 га з кадастровим номером :01:014:0084 для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03); та ОСОБА_3 оформлено право приватної власності на земельну ділянку площею 1.3333 га з кадастровим номером :01:014:0085 для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03).

Оскільки запитувані позивачем земельні ділянки передані у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , то цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача щодо права на спірну земельну ділянку.

З урахуванням наведеного, вказаний спір має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншими особами, яким така земельна ділянка передана у власність.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

На виконання вказаного припису, суд роз`яснює позивачу, що справа відноситься до юрисдикції місцевого загального суду у порядку ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області (72140, Запорізька обл., Приморський район, с. Новоолексіївка, вул. Громака, буд.30, ) про визнання протиправним та скасування рішень, закрити.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала, постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, у відповідності до ч.2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 11.01.2021.

Суддя М.С. Лазаренко