Справа № 520/15302/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 р. № 520/15302/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, яка полягає у поверненні без виконання виконавчого листа від 25 червня 2020 року про примусове виконання рішення Барвінківського районного суду харківської області від 23 грудня 2019 року у справі № 611/996/19;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області здійснити дії відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ України від 03 серпня 2011 року №845 за виконавчим листом від 25 червня 2020 року при примусове виконання рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року у справі № 611/996/19.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області допущено протиправну бездіяльність щодо не виконання виконавчого листа від 25 червня 2020 року про примусове виконання рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року у справі № 611/996/19. Так, виконавчий лист повернуто позивачу без виконання із посиланням на п.п. 11 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України від 03 серпня 2011 року № 845. Позивач не погоджується із вказаними діями відповідача, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок). Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не обслуговується в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Харківській області, тому списання коштів з їх рахунків у банках неможливо.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 23.12.2019 по справі № 611/996/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати - задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії (державної та додаткової) на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, за період з 2013 року по 2019 рік, на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 у справі №520/3901/19, у розмірі 32545 (тридцять дві тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень 07 копійок.

02 квітня 2020 року вказана постанова Барвінківського районного суду Харківської області від 23.12.2019 по справі № 611/996/19 набрала законної сили.

25 червня 2020 року на підставі вищевказаного рішення від 23.12.2019 по адміністративній справі № 611/996/19, Барвінківський районний суд Харківської області видав виконавчий лист про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії (державної та додаткової) на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, за період з 2013 року по 2019 рік, на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 у справі №520/3901/19, у розмірі 32545 (тридцять дві тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень 07 копійок.

21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області із виконавчим листом, що виданий 25 червня 2020 року Барвінківським районним судом Харківської області по адміністративній справі № 611/996/19.

Листом від 27.10.2020 № 04-21/5099 Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повідомило позивача про те, що згідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (із змінами) боржник, вказаний у виконавчому листі - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не обслуговуєтеся в органах Казначейства і пред`явлений до виконання виконавчий лист неможливо виконати шляхом стягнення коштів з рахунків боржника. На підставі чого та відповідно до пп. 11 п. 9 Порядку виконавчий лист, що виданий 25 червня 2020 року Барвінківським районним судом Харківської області по адміністративній справі № 611/996/19 повернуто заявнику без виконання.

Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45) (далі за текстом Порядок № 845).

Так, відповідно до пункту 1 Порядку № 845, цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з пункту 9 Порядку № 845, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли:

1) виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України Про виконавче провадження;

2) судове рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

3) боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень;

4) суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов`язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

5) стягувач узгодив відсутність зазначеної у виконавчому документі суми залишку невідшкодованого податку на додану вартість;

6) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

7) суми коштів, зазначені у виконавчому документі, перераховані боржником стягувачу;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства;

10) рішення про стягнення коштів з одержувача бюджетних коштів не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою;

11) наявні інші передбачені законом випадки.

Так, суд зазначає, що при поверненні виконавчого листа без виконання відповідач посилається на єдину підставу для повернення - підпункт 11 пункту 9 Порядку № 845, тобто наявність інших передбачених законом випадків.

При цьому, зазначені відповіді не мають посилання на те, якою саме іншою нормою Закону передбачено право органів казначейської служби повертати виконавчі документи у цьому випадку.

Суд підкреслює, що для правомірного застосування підпункту 11 пункту 9 Порядку № 845, певним Законом має бути передбачено саме право відповідача повернути виконавчі документи.

У листі від 27.10.2020 № 04-21/5099 Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області таке посилання відсутнє.

При цьому, посилання у відзиві на позов на те, що списання коштів з їх рахунків у банках неможливо, як підставу для повернення виконавчого листів, суд не вважає належним, оскільки при поверненні виконавчих документів позивачеві відповідач не обґрунтовував вказані дії приписами підпункту 1 пункту 9 Порядку № 845.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, дії відповідача щодо повернення виконавчих документів позивачу не є нормативно обґрунтованими.

Також суд зазначає, що згідно з підпунктом 2 пункту 4 Порядку № 845, органи Казначейства, вживають заходів до виконання виконавчих документів.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 845, під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право, зокрема:

1) повідомляти органу, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання, у спосіб і порядку, які визначені таким документом, крім випадків виконання рішень про стягнення коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів;

2) звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання;

6) відкладати, зупиняти безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам у випадках, передбачених законом та цим Порядком;

7) вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 845 відкладення безспірного списання коштів здійснюється, в тому числі, у разі призначення до розгляду органом, який видав виконавчий документ, заяви про роз`яснення рішення про стягнення коштів, встановлення або зміну порядку і способу, розстрочку та/або відстрочку його виконання чи виправлення помилки або про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, органи Державної казначейської служби України наділені спеціальними повноваженнями при здійсненні виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників за виконавчими документами усувати спірні питання, які ускладнюють виконання, шляхом звернення до органу, який видав виконавчий документ, з заявами про роз`яснення рішення про стягнення коштів, мають право порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Отже, відповідач безпідставно переклав на позивача негативні наслідки наявної у виконавчих листах неузгодженості інформації стосовно боржника по справі, що суперечить приписам Порядку № 845.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області (вул. Бакуліна, буд.18, м.Харків, 61166, код 37874947) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, яка полягає у поверненні без виконання виконавчого листа від 25 червня 2020 року про примусове виконання рішення Барвінківського районного суду харківської області від 23 грудня 2019 року у справі № 611/996/19.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області здійснити дії відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ України від 03 серпня 2011 року №845 за виконавчим листом від 25 червня 2020 року при примусове виконання рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2019 року у справі № 611/996/19.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя О.О. Горшкова