Справа № 441/578/20
Суддя: Перетятько О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/578/20 2-а/441/32/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Перетятько О.В.

за участі секретаря Сорока М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом адміністративним позовом адвоката Бевза Володимира Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до сержанта поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області - поліцейського Шадура Дмитра Миколайовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача - адвокат Бевза В.І. звернувся до суду з позовною заявою до сержанта поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області - поліцейського Шадура Д.М., Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову серії № ЕАК № 2312699 від 29.03.2020 р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 29.03.2020 р. ОСОБА_1 поліцейським патрульної поліції у Житомирській області Шадурою Д.М. притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення дозволеної швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті, яка зафіксована лазерним пристроєм ТруКам ТС 000545, про що ним було складено постанову серії ЕАК № 2312699 від 29.03.2020 року, якою позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Із зазначеною постановою не погоджується, вказує, що вміненого правопорушення позивачка не вчиняла, постанова винесена без повного дослідження усіх обставин справи, до її матеріалів не долучено жодного доказу на підтвердження вини позивачки, крім того, у ній не зазначено місця вчинення адміністративного правопорушення та неправильне місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому просить таку скасувати. Крім того, представник вказав, що інспектором порушено процедуру розгляду справи про адмінправопорушення, зокрема, останній не відібрав пояснення у позивачки, позбавив всіх гарантованих законом прав, в тому числі, і щодо реалізації права на захист. З покликанням на наведене, просить позов задовольнити.

В судове засідання позивачка не з`явилась, її представник подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 14).

Відповідач Шадура Д.М. в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно із вимогами ч. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу по суті у його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.

Представник Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, скерував відзив на позовну заяву, у якому покликається на правомірність дій та передбачений законодавством порядок розгляду справи про адмінправопорушення інспектором Шадура Д.М., вказав, що оскаржувана постанова винесена інспектором у межах його повноважень і на підставі встановлених обставин справи. На спростування доводів представника позивача вказав, що 29.03.2020 р. під час несення служби на автодорозі М-06 Київ-Чоп 211 км. с. Броники за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000545) інспектором Шадурою Д.М. було виявлено порушення ПДР України, яке полягало в тому, що водій транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», р.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 77 км/год і при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР, що підтверджується записом із лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000545.

Інспектор після виявлення порушення подав сигнал про зупинку транспортного засобу, підійшов до водія, яким виявилась позивачка, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив водія пред`явити документи. Після цього, прийняв рішення про складання адміністративних матеріалів відносно позивачки за порушення вимог п.12.4 ПДР України та виніс постанову за ч. 1 ст.122 КУпАП про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В якості доказу перевищення швидкості руху послався на наявне фото та відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 ТС000545, на якому зафіксовано швидкість руху транспортного засобу позивачки.

При цьому, з посиланням на подані докази які це підтверджують, вказав на те, що використання приладу TruCam LTI 20/20 ТС000545 відповідає нормативним вимогам, оскільки пристрій зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірюальної техніки за номером У3197-12, отримав сертифікат затвердження, повірений та придатний до використання.

Також представник відповідача, посилаючись на вимоги ПДР України, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Закону України «Про дорожній рух», статтей 258, 276, 283 КУпАП та відповідну практику Верховного суду, просить у задоволені позову відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву представника позивача, відзив представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 29.03.2020 р. інспектором УПП в Житомирській області ДПП Шадура Д.М. винесено постанову серії ЕАК № 2312699, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 5).

Згідно п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 12.4. ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за, в тому числі, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

За постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2312699 від 29.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , 29.03.2020 р. об 11 год. 48 хв., на автодорозі Київ-Чоп211 км в населеному пункті, позначеним дорожнім знаком «Броники», керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», р.н.з. НОМЕР_1 , перевищила дозволену обмежувальну швидкість в населеному пункті, більше, ніж на 20 км/год., чим порушила п. 12.4 ПДР України, скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, була оштрафована на 255 грн.

ОСОБА_1 заперечила факт порушення нею 29.03.2020 р. ПДР України, покликається на те, що постанова винесена безпідставно, доказів на підтвердження її вини до матеріалів постанови не долучено. Вказує на незаконні дії інспектора з приводу позбавлення її будь-якої можливості скористатися своїми процесуальними правами, які чітко визначені ст. 268 КУпАП, зокрема, позбавленням її права на правову допомогу, не роз`ясненням їй прав та обов`язків, як особі, що притягається до адміністративної відповідальності, покликається на те, що постанова складена без врахування її зауважень та пояснень.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації № R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Крім того, згідно положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає не обґрунтованими доводи позивача про відсутність правових підстав застосування відповідачем лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 .

Так, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam» і зареєстровано його в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12 .

Прилад, що використовувався працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшов повірку.

Представником відповідача до відзиву долучено копію Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 24.12.2019 № 22-01/17942 на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС000545 (а.с. 39-67), зі змісту якого вбачається, що вказаний прилад відповідає вимогам технічної документації.

Водночас, суд звертає увагу на обставини, які у своїй сукупності дають підстави для висновку, що доказів, які би поза розумним сумнівом доводили вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення у розпорядження суду не подано.

Суд звертає увагу на те, що п. 9 постанови у графі «до постанови додаються:» не містить жодної інформації стосовно того, які саме матеріали були підставою винесення оскаржуваної постанови.

Відповідачем разом з відзивом на позов суду подано фотографію, роздруковану з файлу сформованого засобом вимірювальної техніки TruCam з серійним номером ТС000545, на якій зафіксовано транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», р.н.з. НОМЕР_1 у момент фіксації його оптичним прицілом, про що свідчить відповідний контур. Дата та час фіксації виміряної швидкості зазначена на приладі - 29.03.2020 р. 11:44:57. Разом з тим, у оскаржуваній постанові час фіксації порушення вказано 29.03.2020 р. 11:48:08. Пояснень щодо розбіжності у часі відповідачами не подано.

Крім того, на вказаному фотознімку та відеозапису з лазерного вимірювача швидкості руху, долучених до відзиву, не зафіксовано особу, яка перебуває за кермом вищенаведеного автомобіля.

Відеозапис фіксації руху автомобіля позивача не містить прив`язки до жодної деталі, яка би дозволяла ідентифікувати, що місцем знаходження інспектора, який вимірював швидкість та автомобіля, рух якого зафіксовано, є населений пункт (а.с. 37).

Згідно з ПДР дорожній знак 5.45 позначає - «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги. Отже, згідно ПДР знак 5.45 позначає не лише найменування населеного пункту, а й його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Відтак, зона дії знаку 5.45. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.46.

Разом з тим, на фотознімку з лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 № ТС001013, наданого відповідачем, не зафіксований дорожній знак 5.45 або знак 5.46, тому неможливо встановити - чи рухався позивач у межах населеного пункту, чи ні. Надані відповідачем скріни карт Google Maps та копія листа заступника начальника служби автомобільних доріг у Полтавській області вказаний факт не доводять.

Докази наявності знаку 5.45 необхідні для визначення законності накладення адміністративного стягнення ще й тому, що ПДР України також передбачений дорожній знак 5.47 - «Початок населеного пункту». Однак він містить і означає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Інші фотосвітлини, які містяться на оптичному диску (а.с. 37)мають забраження с. Броники Житомирської області, зроблені у різний час, на них не зафіксовано автомобіля позивачки, отже, є такими, що не мають значення для справи та до уваги суду не беруться.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, працівники поліції з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення можуть застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Застосування таких, порядок зберігання, видачі, приймання, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, чітко регламентовано даною Інструкцією.

Так, відповідно до п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється як правило на його форменому одязі. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Така ж вимога відповідно до розділу ІІІ у п.2 Інструкції встановлена і щодо застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах.

Відповідно до положень КУпАП правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд бере до уваги покликання позивача на порушення інспектором процедури розгляду справи про адмінправопорушення, зокрема, те, що останній не відібрав пояснення у нього, позбавив гарантованого законом права щодо реалізації права на захист, оскільки заперечень відповідачем не надано, а всі сумніви трактуються на користь особи, отже вважає, що порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення порушено, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок зробив Верховний суд у Постанові від 26.05.2020 р. у справі № 640/16220/16-а (провадження №К/9901/20359/18).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушенняорган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч. 3ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, тому, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2312699 від 29.03.2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК/2312699 від 29.03.2020 р., винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути солідарно з сержанта поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області - поліцейського Шадура Дмитра Миколайовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , 420 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.01.2021 р.

Головуючий суддя Перетятько О.В.