Справа № 420/12517/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одеса справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТС ЛОГІСТІК СВ» (проспект Академіка Глушко, 29, м. Одеса, 65104) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом (т.1 а.с.193-212) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТС ЛОГІСТІК СВ» до Державної податкової служби України (далі ДПСУ), Головного управлінню ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Комісія ГУ ДПС), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС №1858425/40351920 від 20.08.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної та зобов`язати ДПСУ зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №17 від 26.07.2020 року датою її подання на реєстрацію -12.08.2020 року.

Позивач зазначив, що вважаючи оскаржуване по даній справі рішення Комісії ГУ ДПС від 20.08.2020 року №1858425/40351920 неправомірним подав скаргу до Комісії вищого рівня, проте його скарга була залишена без задоволення, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» зареєстроване як юридична особа 17.03.2016 року, має статус платника ПДВ з 01.05.2016 року. Станом на дату подання позову Товариство не має податкового боргу. ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» серед іншого здійснює діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами (КВЕД 46.11).

В рамках господарської діяльності 05.12.2019 року ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» уклало з ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» договір №БЦ-62 про електронний документообіг. 24.07.2020 року ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» як постачальник уклало з ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» як покупцем Договір поставки №БЛЦ21-00073, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і оплатити товар українського походження, врожаю 2019 року на умовах, зазначених Договорі, а саме пшеницю 4 класу.

За фактом виконання сторонами Договору складено відповідну первинну бухгалтерську документацію.

Згідно з приписами ч. 201.1. ст. 201 ПКУ «TTC ЛОГІСТІК СВ» у зв`язку з продажем пшениці ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» за Договором складено податкову № 17 від 26.07.2020 року.

Через електронний кабінет платника податків ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» отримано квитанції про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації. В якості підстав для зупинення реєстрації податкових накладних у квитанції зазначено з посиланням на п. 201.16 ст. 201 ПКУ, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Позивач вважає, що прийняте рішення суперечить п.7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений установою Кабінету Міністрів України від 11.05.2019 №1165 (далі Порядок зупинення №1165), відповідно до якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія.

Позивач звертає увагу на те, що згідно з оскаржуваним рішенням в реєстрації податкової накладної відмовлено з підстав не надання документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Проте це суперечить приписам п. 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації таткових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, ствердженого Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 № 520 (далі Порядок №520), п.5 якого встановлений можливий перелік документів для розгляду питання прийняття Комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної в Реєстрі, реєстрацію якої зупинено.

Також відповідно до квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платникові податків запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН.

Пропозиція надати документи та пояснення та обов`язок платника податків надати відомості та документи є різними за своєю правовою природою, тобто у даному випадку ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» володіло свободою вибору щодо прийняття пропозиції Комісії щодо надання відповідної інформації та документів.

Контролюючий орган дану інформацію ніяким чином не спростував, та не обґрунтовано не взяв надану ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» інформацію до уваги, відповідно неправомірно прийняв оскаржуване рішення.

ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» має всі первинні документи щодо здійснення господарської операції, за якою направлена для реєстрації податкова накладна.

Позивач вказує, що постановою Верховного Суду від 28.11.2019р. у справі №1640/2650/18 викладено правовий висновок, згідно з яким здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Позивач просив задовольнити вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС №1858425/40351920 від 20.08.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної.

Також позивач з посиланням на положення Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246 просив задовольнити вимоги щодо зобов`язання ДПСУ зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №17 від 26.07.2020 року датою її подання на реєстрацію -12.08.2020 року.

Ухвалою суду від 18.11.2020 року позов залишений без руху та наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача ГУ ДПС надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву представник зазначив, що на дату виникнення податкових зобов`язань, згідно з вимогами п. 201.10 ст. 201 ПК України, ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» склало податкову накладну №17 від 26.07.2020 року в електронній формі та направило її на реєстрацію в ЄРПН. Згідно отриманої квитанції - податкова накладна прийнята, але реєстрація її - зупинено; запропоновано надати пояснення (копії документів) достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. В якості підстав для зупинення реєстрації податкових накладних у квитанції зазначено з посиланням на п. 201.16 ст. 201 ПКУ, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Представник відповідача наводить нормативно-правові акти, які регламентують спірні правовідносини, а також положення наказу ДФСУ від 28.07.2015 року №543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ», яким встановлений порядок комплексного відпрацювання податкових ризиків з ПДВ та включає етапи: рання податкова діагностика, електронний контроль ризиків, податковий контроль ризиків.

Представник відповідача вважає оскаржуване позивачем рішення Комісії ГУ ДПС №1858425/40351920 від 20.08.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної правомірним, оскільки і ньому зазначено підстава його прийняття, а саме не надання документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Тобто, показники, визначені п. 44.1 ст. 44 ПК України повинні підтверджуватись первинними документами, які податкові органи мають право вивчати і перевіряти під час проведення перевірок, що обумовлено пп. 20.1.8 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується і підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) на даних бухгалтерського обліку ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, тобто первинні документи з відображення господарських операцій є основою і для податкового обліку.

Зважаючи на те, що податковий облік ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні»), згідно з даною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є належним чином оформленні первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Зокрема, документом, що засвідчує факт надання послуг, виконання робіт, є належним чином оформлені документи.

Таким чином, рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної - є повністю обґрунтованим.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позову та зазначив, що у відзиві не спростовані доводи про протиправність рішення №1858425/40351920 від 20.08.2020 року щодо відмови в реєстрації податкової накладної №17 від 26.07.2020 року, складеної на виконання господарської операції, правомірність вчинення якої не оспорено, наслідки якої відображені позивачем у власній податковій звітності, що нерозривно пов`язане з правом контрагента на податковий кредит визначений в такій податковій накладній.

Представник зазначив, що ним надані документи та пояснення, достатні для прийняття контролюючим органом Рішення про реєстрацію в ЄРПН податкової накладної №17 від 26.07.2020 року. У той же час посилання представника відповідача на не надання всіх документів є необґрунтованим, оскільки перелік документів, які необхідно надати на думку контролюючого органу ним взагалі не визначений. З огляду на неконкретність вимог про надання документів оскаржуване рішення не відповідає критерію обґрунтованості. Правова позиція щодо застосування вказаних норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2019 року (справа №826/10649/17), від 28.10.2019 року (справа №640/983/19), від 21.02.2020 року (справа №640/1131/19).

Дослідивши надані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив, що ТОВ «ТТС ЛОГІСТІК СВ» є юридичною особою, зареєстровано 17.03.2016 року. Платник податків з 18.03.2016 року, платник ПДВ з 01.05.2016 року.

05.12.2019 року ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» уклало з ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» договір №БЦ-62 про електронний документообіг (т.1 а.с.116-119).

24.07.2020 року ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» як постачальник уклало з ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» як покупцем Договір поставки №БЛЦ21-00073, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і оплатити товар українського походження, врожаю 2019 року на умовах, зазначених Договорі, а саме пшеницю 4 класу (т.1 а.с.121-126).

За фактом виконання сторонами Договору складено відповідну первинну бухгалтерську документацію, яка підтверджує здійснення господарської операції.

20.08.2020 року позивач уклав договір поставки №20/08 з Селянським фермерським господарством «Крокус, за результатами виконання якого було складено видаткову накладну №33 від 23.08.2019 року, за якою відвантажено пшениці в кількості 107,64 тон. 23.04.2019 року ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» уклало договір оренди нежилого приміщення з ПрАТ «Торговий дім Меркурій».

12.08.2019 року позивач в якості Замовника, та ФОП ОСОБА_1 , як Виконавець, уклали договір про надання послуг №1208/02ПШ, який згідно з розділом 1 регулює взаємовідносини сторін, що виникають при плануванні, організації та здійсненні перевезень вантажів, а також при оплаті наданих транспортних послуг. Виконавець зобов`язується доставити ввірений йому для перевезення вантаж до пункту призначення і передати його уповноваженій для отримання вантажу особі, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги на умовах цього Договору. Відповідно до заявки №2208-1ПШ від 22.08.2019 року до договору про надання послуг від 12.08.2019 року ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» замовило у ФОП ОСОБА_1 перевезення вантажу, а саме 100 тонн пшениці за маршрутом: СФГ «Крокус» Чернігівська обл., Ріпкинський р-н, с.Вербичі - ПАТ ТД «Меркурий», м.Одеса, вул.Генерала Цветаєва, 3/5.

На підтвердження виконання послуг перевезення були складені відповідні документи первинного бухгалтерського обліку, а саме: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №110 від 24.08.2019 року; товарно-транспортну накладну серія 23СРР №750223 від 23.08.2019 року; товарно- транспортну накладну серія 23СРР №750225 від 23.08.2019 року; товарно-транспортну накладну серія 23СРР №750226 від 23.08.2019 року; товарно-транспортну накладну серія 23СРР №750227 від 23.08.2019року.

За договором поставки №БЛЦ21-00073 від 24.07.2020 року з ТОВ «КЕРНЕЛ- ТРЕЙД» позивач (ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ») зобов`язався здійснити поставку товару за адресою Україна, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська. 58 (портовий елеватор). 01.06.2020 року ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ», в якості Замовника, та ТОВ «МУЛЬТІКОНТ, ОДЕСА», як Виконавець, уклали договір №01/06-20-К про надання послуг, який відповідно до його розділу І регулює взаємовідносини сторін , що виникають при плануванні, організації та здійсненні перевезень вантажів, а також при оплаті наданих транспортних послуг. Виконавець зобов`язується доставити ввірений йому для перевезення вантаж до пункту призначення і передати його уповноваженій для отримання вантажу особі, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги на умовах цього Договору (т.1 а.с.134-137).

Відповідно до заявок №2307/1п від 23.07.2020 року, №2307/2п від 23.07.2020 року, №2307/3п від 23.07.2020 року до договору №01/06-20-К ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» замовило у ТОВ «МУЛЬТІКОНТ, ОДЕСА» перевезення вантажу (пшениці) за маршрутом: Одеська область, м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, 3/5 - ІЗТ порт Чорноморськ відповідно до умов Договору (т.1 а.с.138-140).

На підтвердження виконання послуг перевезення були складені відповідні документи первинного бухгалтерського обліку, а саме: акт надання послуг №72 від 26.07.2020 року; товарно- транспортні накладні №260001 від 24.07.2020 року, №260002 від 24.07.2020 року, №260003 від 24.07.2020 року.

Згідно з приписами ч. 201.1. ст. 201 ПКУ ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» у зв`язку з продажем пшениці ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» за Договором складено податкову № 17 від 26.07.2020 року (т.1 а.с.215) та направило на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач отримав квитанцію про зупинення реєстрації податковою накладної № від 12.08.2020, в якій зазначено, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН (т.1 а.с.8).

ТОВ «TTC ЛОГІСТІК СВ» направлено до ГУ ДПС в Одеській області повідомлення про подання пояснень та копії первинних документів (договір постачання, договір про надання послуг, договір оренди нежитлового приміщення, накладні, рахунки-фактури, платіжні доручення,заявки про надання послуг, податкові накладні, товарно-транспортні накладні та інші) щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено (т.1 а.с.218-249, т.2 1-5) .

Однак, Комісією ГУ ДПС прийнято рішення №1858425/40351920 від 20.08.2020 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №17 від 26.07.2020 року.

Підставами вказано - ненадання платником податків копій документів (т.2 а.с.6-7).

Позивач оскаржив рішення №1858425/40351920 від 20.08.2020 року в адміністративному порядку до ДПС України з наданням до скарги копій документів у підтвердження здійснення господарської операції. Проте рішеннями за результатами розгляду скарги щодо рішення відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 08.09.2020 року залишено скарги без задоволення (т.2 а.с.58).

Позивач вважаючи, що рішення Комісії ГУ ДПС №1858425/40351920 від 20.08.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини виникли між сторонами стосується питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

За правилами п.185.1 ст.185 ПКУ операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформована податкова накладна №17 від 26.07.2020 року та надіслано до ЄРПН, проте реєстрація податкової накладної була зупинена згідно квитанції квитанцію про зупинення реєстрації податковою накладної № від 12.08.2020.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11 грудня 2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядок розгляду скарги щодо рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Додатками до Порядку зупинення №1165 є, зокрема, Критерії

ризиковості платника податку на додану вартість (Додаток№1), Критерії

ризиковості здійснення операцій (Додаток№3), рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (Додаток №4).

Порядок зупинення №1165 визначає механізм зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Пунктом 2 Порядку №1165 визначено, що автоматизований моніторинг відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з п.3 Порядку податкові накладні/розрахунки корегування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пунктом 3 встановлені випадки, коли ПН/РК відповідає ознакам безумовної реєстрації.

Відповідно до п.4 Порядку у разі коли за результатами перевірки ПН/РК визначено, що ПН/РК відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у п.3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток №3).

Таким чином, згідно з нормами Порядку №1165 при автоматизованому моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків спочатку встановлюється підлягає чи ні ПН/РК безумовної реєстрації. Якщо ПН/РК підпадає відповідно до п.3 Порядку безумовної реєстрації вона не зупиняється, а реєструється.

Згідно з п.5 лише всі інші (які не підлягають безумовній реєстрації) перевіряються щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток1), щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток №3), тобто відсутність перевірки ПН/РК вказаним критеріям виключає можливість віднесення суб`єкта господарювання або проведену ним господарську операцію до ризикових.

Перевіряючи податкову накладну позивача щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку або критеріям ризиковості здійснення операцій, вона була зупинена у зв`язку з тим, що платник податку відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних було прийнято контролюючим органом у відповідності до вимог законодавства, оскільки на час прийняття вказаних рішень відносно позивача було прийнято рішення про віднесення його до ризикових платників податків. Вказане рішення в межах даної справи позивачем не оскаржується та не спростовується його наявність. У позові позивач помилково посилається на те, що реєстрація податкової накладної була зупинена за критерієм ризиковості господарської операції.

Таким чином, судом не встановлено протиправності контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної та відповідно необхідність її перевірки.

Проте суд дійшов висновку, що у подальшому контролюючим органом не було дотримано процедуру перевірки податкової накладної та в її реєстрації було протиправно відмовлено.

Згідно з п.7, п.8 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу ПН/РК встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У той же час п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) и строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності у платника надати ці документи до спливу 365 днів.

Тобто зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі як ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Позивач зазначив, що він надав всі необхідні документи для підтвердження господарської операції за договором, які є достатніми для здійснення реєстрації податкової накладної.

З огляду на те, що позивач мав право надати документи протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК, а контролюючим органом взагалі не визначено які документи необхідно подати (або додатково подати в межах 365 днів), то прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної позивача є передчасним.

З іншої сторони Порядок №520 вимагає від Комісії розглянути протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, та прийняти рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, в цієї частині Порядок №520 не відповідає вимогам до законодавства щодо його якості та чіткості з точки зору можливості контролюючого органу у межах 365 днів витребувати додаткові документи у платника податків для прийняття об`єктивного, правомірного рішення.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії»

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності. Акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України представники відповідачів не спростували належними та допустимими доказами твердження позивача про наявність всіх первинних документів щодо здійснення господарської операції, не надалі жодного доказу, що господарські операції не здійснювались, а надані документи не підтверджували здійснення вказаних операцій.

Факт зупинення реєстрації податкових накладних та відмови у їх реєстрації в ЄРПН не спростовує факту здійснення господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні.

Позивачем були надані суду всі документи, які підтверджують факт здійснення господарської операції, тому суд дійшов висновку, що податкова накладна №17 від 26.07.2020 року повністю відповідають вимогам законодавства.

Судом встановлено, що податкова накладна сформована позивачем у відповідності до умов Договору та підтверджується первинними документами, відповідно є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню Рішення Комісії №1858425/40351920 від 20.08.2020 року, як таке, що не відповідає вимогам вмотивованості.

Саме не зазначення документів в квитанції про зупинення ПН, які необхідно подати платнику податків для її реєстрації, не зазначення конкретного переліку документів, які не були надані та стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації ПН, позбавили платника податків у встановленому законодавством порядку надати ці документи, навести свої аргументи. На його ж думку він надав всі первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції та дають право на складання податкової накладної та їх реєстрацію в ЄРПН.

Суд дійшов до висновку також про задоволення вимоги позивача про зобов`язання ДПСУ зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №2 від 20.02.2020, №3 від 25.02.2020 та за №1 від 03.03.2020 - днем їх надходження до реєстру.

Відповідно до пунктів 2, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

У разі надходження до ДПСУ рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відповідно до абзацу 22 пункту 201.10 ст.201 ПКУ, відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків щодо права на формування податкового кредиту, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПСУ провести реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Такий спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТС ЛОГІСТІК СВ» (проспект Академіка Глушко, 29, м. Одеса, 65104, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1858425/40351920 від 20.08.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №17 від 26.07.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою 12.08.2020 року податкову накладну №17 від 26.07.2020 року, яка складена Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТС ЛОГІСТІК СВ» та направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТС ЛОГІСТІК СВ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.