Справа № 580/3643/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3643/20 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Судді-доповідача Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - апелянт, відповідач, ГУ ПФУ в Черкаській області) з вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.08.2020 №29/З-34зі, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатністьвикладені, викладеної в листі від 20.08.2020 №4771-5075/З-03/8-2300/20; зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2020 перерахунок та виплату пенсії на підставі вказаної довідки без обмеження виплати пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність, та виплатити позивачу різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.01.2020 до моменту перерахування.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він звернувся до відповідача із заявою для перерахунку пенсії на підставі отриманої довідки ГУ НП в Черкаській області від 05 серпня 2020 року №29/З-34зі, виданої у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських, без обмеження граничного розміру. Проте відповідачем всупереч вимог закону відмовлено у такому перерахунку пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови листом від 20.08.2020 №4771-5075/З-03/8-2300/20 ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.08.2020 №29/З-34зі без обмеження виплати пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.01.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.08.2020 №29/З-34зі та виплатити йому без обмеження максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність) різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.01.2020 до моменту перерахунку.

Не погоджуючись з судовим рішенням від 06 жовтня 2020 року Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Черкаській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, ухвалено рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. Апелянт стверджує, що підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, а позовні вимоги щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром є передчасними, оскільки нарахування та виплата пенсії позивачу на підставі довідки ГУ НП в Черкаській області від 05 серпня 2020 року №29/З-34зі ще не проводилися.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Черкаській області, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 16 грудня 2020 року, та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 16 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що у зв`язку з підвищенням складових грошового забезпечення ним отримано довідку ГУ НП в Черкаській області від 05 серпня 2020 року про складові грошового забезпечення за посадою старшого оперуповноваженого сектору розшуку злочинців і зниклих громадян Управління карного розшуку ГУ НП в Черкаській області з грудня 2019 року. Із зазначеною довідкою він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, проте отримав відмову листом від 20.08.2020 №4771-5075/З-03/8-2300/20, у якому також повідомлено, що позивач отримує пенсію з інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія останнього разу перераховувалася з 01 січня 2016 року за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського - старший інспектор управління ГУ НП згідно довідки від 26 серпня 2018 року №, тому правових підстав для наступного перерахунку пенсії не вбачається.

З такою позицією позивач не погоджується, зазначає, що судом першої інстанції надано оцінку та правове обгрнутування підстав задоволення його позову, а також звертає увагу, що із змісту Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» вбачається, що обменження макчимальним розміром пенсії не застосовується до пенсій, які призначені до набрання чинності цим Законом, тобто до 01 жовтня 2011 року, тоді як пенсія позивачу призначена з березня 2011 року.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з даними трудової книжки позивач з 24.02.1993 до 28.02.2014 проходив службу в органах внутрішніх справ України. Надалі, 28.02.2014 наказом начальника УМВС України в Черкаській області від 28.02.2014 №33 о/с позивача звільнено з посади старшого інспектора відділу організації реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС у відставку ЗС України (військове звання по запасу - сержант) за п.65 «А» (за віком) Положення на підставі: рапорту позивача, від 27.02.2014, подання УДАІ УМВС. Вислуга років на день звільнення склала 23 роки 01 місяць 07 днів.

Посвідченням від 08.05.2014 серії ААБ №038197 підтверджено, що позивач є інвалідом 2 групи, а також є пенсіонером з інвалідності, що підтверджується посвідченням від 26.05.2014.

Відповідно до постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 22.09.2017 у справі №712/10579/17задоволено повністю позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку позивачу з 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268» та довідки від 17.07.2017 № про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області, зобов`язано відповідача провести позивачу перерахунок та виплатити пенсію відповідно до вказаного вище законодавства та довідки без обмеження граничного розміру.

Згідно з даними нової довідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області, виданої 05.08.2020 №29/З-34зі, грошове забезпечення на посаді старшого оперуповноваженого сектору розшуку злочинців і зниклих громадян Управління карного розшуку ГУНП в Черкаській області в грудні 2019 року нараховувалося в розмірі з 21 983,32грн та складалося з:

посадового окладу - 2600,00грн.;

окладу за спеціальним званням (майор поліції) - 2000,00грн.;

надбавки за стаж служби в поліції (45%) - 2070,00грн.;

надбавки за специфічні умови проходження служби (45%) - 3001,50грн.;

премії (127,3%) - 12311,82грн.

Оклад за спеціальним званням «підполковник поліції» становить 2200,00грн., надбавка за стаж служби в поліції 23 роки 01 місць 07 днів - 45%.

Позивач 10.08.2020 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату йому пенсії на підставі вказаної вище довідки без обмеження виплати пенсії максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність. Проте, листом від 20.08.2020 №4771-5075/З-03/8-2300/20 відповідач повідомив, що позивач отримує пенсію з інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На підставі п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у квітні 2018 року його пенсія перерахована з 01.01.2016 за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, старший інспектор управління ГУНП - 7546,03 грн. відповідно до довідки від 26.03.2018 №, наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області. Після перерахунку загальний розмір пенсії, зокрема становить з 01.12.2019 - 8599,50 грн., з 01.07.2020 - 8988,00 грн. Також зазначено, що законодавчі підстави для перерахунку пенсії із грошового забезпечення за грудень 2019 року, зазначеного в інформаційному листі Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відсутні.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 06 жовтня 2020 року, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України від 23.12.2015 №900-VII статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено частиною третьою, відповідно до якої перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтею 43 вказаного Закону (із змінами, внесеними Законом України від 23.12.2015 №900-VII) передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 52 даного Закону.

Згідно з пунктом 1 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Отже, повноваження щодо призначення та перерахунку пенсії позивача відноситься до компетенції відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно статті 1 Закону №2262-ХІІ при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988). Пунктом 1 установив, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1, схему посадових окладів курсантів закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, в розмірах згідно з додатком 2, схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 1 березня 2018 року (далі - Постанова №704), пунктом 1 якої затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (у редакції станом на час перерахунку позивачу пенсії) (далі - Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Визначено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, пункти 1, 2 Постанови №103 визнані протиправними та нечинними.

Відповідно до частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинтсва України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, пункти 1, 2 Постанови №103 втратили чинність з 05 березня 2019 року.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (далі - Постанова №804) установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №640/19133/19, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2020 року, Постанову №804 визнано протиправною та нечинною.

Отже, відповідач, отримавши від позивача довідку від 05.08.2020 №29/З-34зі, видану Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, зобов`язаний має здійснити перерахунок з 01.01.2020 пенсії.

В зазначеній частині колегвія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Щодо позовної вимоги про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром суд першої інстканції враховано, що частиною четвертою статті 17 Конституції України гарантовано, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з приписами статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За правилами статті 43 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до статті 1-1 Закону України №2262-ХІІ зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Приписами ч.7 ст.43 Закону України №2262-ХІІ (у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017) також передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, до 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 грн.

Частина сьома статті 43 Закону України №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ до частини сьомої статті 43 Закону України №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження пенсій максимальним розміром.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 у справі №127/4267/17, від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 14.05.2019 у справі №591/2109/17.

Тому внесені Законом України №1774-VIII зміни до частини сьомої статті 43 Закону України № 2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним. Отже, ці зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, норми частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ не відновлені, хоча й були фактично внесені зміни стосовно продовження періоду тимчасового обмеження максимального розміру пенсії.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (в редакції Закону України №1774-VIII від 06.12.2016) визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати 10 740 гривень.

Однак, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Зі змісту вищенаведених норм Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI вбачається, що обмеження максимальним розміром пенсії не застосовується до пенсій, які призначені до набрання чинності цим законом, тобто до 01 жовтня 2011 року.

Як зазначає позивач, і це підтверлджується матеріалами справи, пенсія йому призначена у березні 2011 року, тобто до 01 жовтня 2011 року, тому застосування обмежень до виплати його пенсії не відповідає вимогам закону.

Виходячи з викладеного судом першої інстанції належно обгрунтовано висновки щодо підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2020 перерахунок та виплату з урахуванням раніше виплачених коштів пенсії на підставі вказаної вище довідки без обмежень максимальним розміром.

Також, колегія суддів зазначає, що в частині доводів щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статей 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко