Справа № 500/1741/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Справа № 500/1741/20

13 січня 2021 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання незаконними рішень та дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просив, визнати незаконними рішення начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Бідось Ганни Степанівни від 26.03.2020 та дії щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 198,10 грн. та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61813555 від 13.04.2020 (згідно примірника підготовленого для боржника) та Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61813555 від 14.04.2020 (згідно примірника наявного у відповідача) та Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61813790 від 13.04.2020; визнати незаконними рішення начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Бідось Ганни Степанівни від 26.03.2020 та дії щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1568,94 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 198,10 грн.; зобов`язати начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бідось Ганну Степанівну закінчити виконавчі провадження №61657490, №61813555, №61813790 об`єднані у зведене виконавче провадження №61823119 та зняти арешти з коштів та майна боржника.

Ухвалою суду від 25.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України).

З приводу належності цієї справи до юрисдикції адміністративного суду у частині позовних вимог щодо зобов`язання начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бідось Ганну Степанівну закінчити виконавчі провадження №61657490, №61813555, №61813790 об`єднані у зведене виконавче провадження №61823119 та зняти арешти з коштів та майна боржника, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої ст. 4 КАС України встановлено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ст. 287 КАС України, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою ст. 287 КАС, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (надалі, Закон №1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою та другою ст. 74 Закону № 1404, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Поряд з цим, відповідно до частини першої ст. 447, частини першої ст. 448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

Оскільки ОСОБА_1 був відповідачем у цивільній справі та є боржником у зведеному виконавчому провадженні (за виконавчими листами у цивільній справі) з примусового виконання цього рішення, то справа щодо оскарження позивачем постанов державного виконавця, прийнятих під час здійснення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні щодо виконання судових рішень, ухвалених судами однієї юрисдикції, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі № 1207/1329/12, у постанові від 10.04.2019 р. у справі 815/4483/16 та у постанові від 21.04.2019 р. у справі № 757/53656/17-а.

Отже, позовна вимога щодо зобов`язання начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бідось Ганну Степанівну закінчити виконавчі провадження №61657490, №61813555, №61813790 об`єднані у зведене виконавче провадження №61823119 підлягає розгляду судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Суд також зазначає, що станом на день вирішення спору по суті, зведене виконавче провадження №61823119 не закінчене.

Щодо позовної вимоги про зняття арештів з коштів та майна боржника, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що 26.03.2020 начальником відділу Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бідось Г.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61657490 про виконання виконавчого листа №599/2491/19 від 25.03.2020 у частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 10000,00 грн. завданої моральної шкоди, 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 2689,40 грн судового збору, а всього стягнути з ОСОБА_1 15689,40 грн.

В межах даного провадження вказаною посадовою особою 08.04.2020 винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника.

Питання арешту майна боржника врегульовано статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, арешт майна та коштів боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно та кошти боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна та коштів боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно частини першої ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З аналізу норм Закону №1404 слідує, що позов про зняття арешту з майна стосується права власності.

Відтак, на думку суду, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в зазначеній частині, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Крім цього, частиною другою ст.30 ЦПК України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Отже, спір, який виник між позивачем та органом державної виконавчої служби з приводу зняття арешту з нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2019 у справі №810/3508/16, від 24 березня 2020 року в справі №826/26460/15 та узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 22 серпня 2018 року у справі №658/715/16-ц, від 13 березня 2019 року у справі №815/2969/16.

Згідно з приписами пункту 1 частини першої ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає до закриття в частині позовних вимог щодо зобов`язання начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бідось Ганну Степанівну закінчити виконавчі провадження №61657490, №61813555, №61813790 об`єднані у зведене виконавче провадження №61823119 та зняття арешту з коштів та майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 241, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №500/1741/20 в частині позовних вимог щодо зобов`язання начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бідось Ганну Степанівну закінчити виконавчі провадження №61657490, №61813555, №61813790 об`єднані у зведене виконавче провадження №61823119 та зняття арешту з коштів та майна боржника - закрити.

Роз`яснити позивачу, що позовні вимоги щодо зобов`язання начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бідось Ганну Степанівну закінчити виконавчі провадження №61657490, №61813555, №61813790 об`єднані у зведене виконавче провадження №61823119 та зняття арешту з коштів та майна боржника підлягають розгляду судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати сторонам про справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.01.2021.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі:

Зборівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Б.Хмельницького, 54, м. Зборів, Тернопільська область,47201 );

Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 760018, ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.