Справа № 540/2641/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

12 січня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/2641/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Хом`якової В.В. , розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Генічеської районної ради Херсонської області, за участю третіх осіб - Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, Щасливцевська сільська рада Генічеського району Херсонської області, Стрілківська сільска рада Генічеського району Херсонської області, ДП "Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про визнання протиправним та скасування рішення 31 сесії Генічеської районної ради 5 скликання № 478 від 22.05.2009 року,

встановив:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення 31 сесії Генічеської районної ради 5 скликання № 478 від 22.05.2009 року "Про проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги вздовж Азовського моря на території Щасливцівської та Стрілківської сільських рад Генічеського району".

Ухвалою суду від 21.09.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі , залучено в якості третьої особи - ДП "Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Відповідач (Генічеська районна рада) подав заяву про залишення позову без розгляду з посиланням на те, що позивач не надав доказів того, що в результаті прийняття Генічеською районною радою рішення ХХХ1 сесії Генічеської районної ради V скликання від 22.05.2009 №478 погіршало природне середовище, позивач також не навів доказів того, що оскаржуване рішення може бути застосовано до позивача.

23.12.22 суд здійснив судове засідання в режимі відео конференції (за допомогою програмного забезпечення "EasyCon"), прибув позивач. Через технічні проблеми з інтернетом, судове засідання було перервано.

Тому заява про залишення позову без розгляду розглядається в письмовому провадженні.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу , і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Позивач має зазначити в позові відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акту до позивача або належність позивача до суб`єкта правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт.

Відповідно до ч.2 ст.264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосований цей акт.

Враховуючи приписи ч.2 ст.264 КАС України та посилання позивача на положення Орхуської конвенції, суд зазначає, що Конвенція про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля, ратифікована Україною Законом України від 06.07.1999 року № 832-ХІУ. Пунктом 9 статті 3 Конвенції визначено, що у межах відповідних положень Конвенції громадськість отримує доступ до інформації, має можливість брати участь у процесі прийняття рішень і має доступ до правосуддя з питань, що стосуються навколишнього середовища, без дискримінації за ознаками громадянства, національної приналежності або місця проживання, а у разі юридичної особи - без дискримінації за ознаками її зареєстрованого місцезнаходження або фактичного центру діяльності.

Право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися як особисто, так і шляхом участі представника громадськості. Міжнародним документом, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, стала Орхуська конвенція (ратифіковано Законом України № 832-ХІV від 06 липня 1999 року), тому її положення відповідно до статті 9 Конституції України є нормами прямої дії, а положення національного законодавства про процедури і механізми судового захисту порушених прав та інтересів можуть лише їх конкретизувати.

Абзацом першим частини другою статті 9 Орхуської конвенції зазначено, що кожна зі Сторін у рамках свого національного законодавства забезпечує, щоб відповідні представники зацікавленої громадськості, які вважають, що мало місце порушення того чи іншого права, коли це обумовлено адміністративно-процесуальними нормами відповідної Сторони, мати доступ до процедури перегляду прийнятих рішень в суді та (або) іншому незалежному та неупередженому органі, заснованому згідно зі законом, з метою оскарження законності будь-якого рішення, дії або бездіяльності з правового та процесуального погляду за умови дотримання положень Статті 6, а також інших відповідних положень цієї Конвенції там, де це передбачено національним законодавством і без шкоди для пункту 3, наведеному нижче.

Частиною третьою статті 9 Орхуської конвенції, визначено, що крім процедур перегляду, передбачених вище пунктами 1 і 2, і без їх порушення, кожна зі Сторін забезпечує представникам громадськості, коли вони відповідають передбаченим законодавством критеріям, якщо такі є, доступ до адміністративних або судових процедур для оскарження дій або бездіяльності приватних осіб і громадських органів, які порушують положення національного законодавства, що стосується навколишнього середовища.

Таким чином, положеннями Орхуської конвенції передбачено право оскарження порушень виключно "законодавства, що стосується навколишнього середовища". Критерієм віднесення положень норм чинного законодавства, до того, яке стосується навколишнього середовища, повинен бути результат, на досягнення якого ці норми спрямовані. Обрання саме такого способу тлумачення цього словосполучення обумовлюється метою Орхуської конвенції, якою є "сприяння захисту права кожної людини нинішнього і прийдешніх поколінь жити в навколишньому середовищі, сприятливому для її здоров`я та добробуту". Метою зазначеної Конвенції є досягнення певного "екологічного" результату, у зв`язку з чим оскарження рішення, дії чи бездіяльності державних органів та інших осіб, у порядку, передбаченому частиною 3 статті 9 Орхуської конвенції, відповідатиме меті зазначеної Конвенції лише у випадку оскарження порушення норми, яке призводить до негативного впливу на навколишнє природне середовища, або ж такого порушення, яке істотно знижує ефективність гарантій від негативного впливу на навколишнє природне середовище чи життя і здоров`я людини.

Враховуючи, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, має на меті захистити порушені оскаржуваним рішенням, на його думку, межі прибережної захисної смуги, що може мати наслідки у вигляді погіршення екологічного стану навколишнього природного середовища та виникнення небезпеки для здоров`я людей, зокрема і позивача, суд приходить до висновку, що позивач є суб`єктом правовідносин, у яких застосовано оскаржуване ним рішення у розумінні ч.2 ст.264 КАС України.

Керуючись ст. ст. 240, 243, 248 , 256 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання Генічеської районної ради про залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її підписання, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала підписана 12.01.2021. .

Суддя В.В. Хом`якова