Справа № 520/12314/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 р. № 520/12314/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Севастьяненко К.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо невиділення коштів Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України у розмірі 20 300,00 грн. на підставі розрахунку потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство юстиції України відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 року за №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293, виділити кошти Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України у розмірі 20 300,00 грн, на підставі розрахунку потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- визнати противоправними дії Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України щодо непроведення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку зі встановленням Харківською обласною медико-соціальною експертною комісією № 4 відсотку втрати працездатності під час проходження служби без визначення групи інвалідності у розмірі 20 300,00 грн;

- зобов`язати Комісію з ліквідації Державної пенітенціарної служби України звернутися до Міністерства юстиції України з метою виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку зі встановленням Харківською обласною медико-соціальною експертною комісією № 4 відсотку втрати працездатності під час проходження служби без визначення групи інвалідності та провести виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 20 300,00 грн;

- стягнути на користь позивача ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 840,80 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що дії відповідачів щодо невиділення коштів та невиплати одноразової грошової допомоги порушують його права та законні інтереси.

Ухвалою від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Представниками відповідачів надано до суду відзиви на позов ідентичні за змістом, в яких зазначено про відсутність підстав для виплати ОГД на підставі підпункту 5 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із чим просили суд відмовити в задоволенні позову.

Позивачем до суду надано відповіді на відзиви відповідачів, в яких позивач вказує на безпідставність викладених у них доводів.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Справа розглянута відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням перебування судді Севастьяненко К.О. у щорічній відпустці з 17.10.2020 по 29.10.2020 та з 31.10.2020 року по 15.11.2020 року.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі №826/2730/17, позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Зі змісту судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2019 року по справа №826/2730/17 вбачається, що позивачем дотримано порядок подачі заяви (рапорту) про виплату одноразової грошової допомоги та згідно протоколу №2-16 від 28.11.2016 комісією Інституту кримінально-виконавчої служби з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги вирішено призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу.

При цьому, судом вказано, що, повертаючи матеріали на доопрацювання, відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки відповідно до пункту третього розділу IV Порядку № 4 рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Крім цього, у судовому рішення вказано, що Міністерством юстиції України, яке було визначено в якості відповідача по справі №826/2730/17, не дотримано встановленого нормами чинного законодавства порядку виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності на 20 відсотків з причиною - захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Хоча відповідачем фактично не приймалось рішення про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, а було повернуто документи на доопрацювання, суд дійшов висновку, що такі дії є неправомірними та належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання виплати позивачу одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення згідно вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Також, судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 по справі № 520/13927/19, яке набрало законної сили 07.08.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 до Інституту кримінально-виконавчої служби, Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; Визнано противоправними дії Інституту кримінально-виконавчої служби щодо не надсилання матеріалів до Міністерства юстиції України для виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку зі встановленням Харківською обласною медико-соціальною експертною комісією № 4 відсотку втрати працездатності під час проходження служби без визначення групи інвалідності; зобов`язано Інститут кримінально-виконавчої служби звернутися до Міністерства юстиції України з метою виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку зі встановленням Харківською обласною медико-соціальною експертною комісією № 4 відсотку втрати працездатності під час проходження служби без визначення групи інвалідності та провести виплату одноразової грошової допомоги; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Так, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, (відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2019 по справі № 520/13927/19

Комісією з ліквідації Державної пенітенціарної служби України листом від 04.06.2020 року № 1-278/Ск-250 надіслані до Міністерства юстиції України матеріали щодо виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку зі встановленням йому відсотка втрати працездатності під час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Міністерством юстиції України розглянуто лист Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України, зареєстрований у Мін`юсті 10.06.2020 за № 6365-32-20, щодо виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з рішенням Харківського окружного адміністративного суду (справа № 520/13927/19) та надано відповідь від 02.07.2020 року за № 29242/6865-32-20/16.3.2 про відсутність підстав для виділення коштів для виплати ОГД ОСОБА_1 , а документи для виплати ОГД ОСОБА_1 повернуті на доопрацювання.

Комісія з ліквідації Державної пенітенціарної служби України листом від 08.07.2020 року за № 1-324/Ск-20 повернула позивачу матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі втрати професійної працездатності.

11.07.2020 року позивач звернувся до Міністерства юстиції України стосовно виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року справа № 520/13927/19) та листом від 11.08.2020 № 35544/С-19955/16.3.2. Міністерством юстиції України повідомлено позивача про відмову у виділенні коштів для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Позивач, вважаючи, що відповідачами вчинено протиправні дії, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 1 Закону № 2713-IV на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2713-ІV правовою основою діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України є Конституція України (254к/96-ВР), цей та інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону № 2713-ІV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для поліцейських. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників Національної поліції, які не мають спеціальних звань.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, пунктами 5 та 6 частини першої статті 97 Закону №580 передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавець розділив обставини, за настання яких особа має право на отримання одноразової грошової допомоги. Зокрема, в першому випадку передбачена альтернатива: отримання поранення під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції або участь в антитерористичній операції. За пунктом 6 вказаного закону призначається допомога виключно у випадку, якщо особа отримала поранення, пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Закону № 580 визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права (ч. 6 ст. 100 Закону №580).

Згідно із ч. 2 ст. 97 Закону № 580 порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.2017 № 788), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293, затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Розділу І Порядку поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон), у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України "Про міліцію".

Згідно із підпунктом 3 пункту 1 Розділу ІІ Порядку у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності днем виникнення права на отримання ОГД є дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Порядку формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у органах поліції, навчальних закладах здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) органів поліції та навчальних закладів, а також фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України.

ВЛК відповідають за перевірку матеріалів на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України.

Підрозділи кадрового забезпечення відповідають за достовірність інформації про періоди служби даним з особової справи та правильність визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України.

Фінансові підрозділи відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно із законодавством України.

Керівники органів поліції, навчальних закладів відповідають за правильність призначення сум ОГД, згідно із законодавством України.

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби) (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку).

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІІ Порядку для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Розділом IV Порядку врегульовано порядок призначення і виплати ОГД.

Зокрема, у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Пунктом 4 Розділу І Порядку перераховано випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, а саме:

під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Аналізуючи наведені вимоги Закону та Порядку, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги передує певна процедура, а його оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу, відповідно до сформованих висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та вже встановлено рішеннями судів, які набрали законної сили, згідно свідоцтва № 163 від 27.06.2016 військо-лікарською комісією ДУ «Територіального медичного об`єднання МВС України по Харківській області» позивачу встановлено «захворювання. ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ», постановлено про непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність - у воєнний.

Наказом Інституту кримінально-виконавчої служби Державної пенітенціарної служби України від 18.07.2016 № 99 о/с, полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-079753) відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в Держаній кримінально-виконавчій службі України (через хворобу) з посади заступника начальника Інституту кримінально-виконавчої служби, 18 липня 2016 року, з правом носіння встановленої форми одягу.

Згідно довідки № 016810 від 31.10.2016 позивач втратив 20 % працездатності у зв`язку з захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах МВС.

15.11.2016 позивачем подано рапорт до Інституту кримінально-виконавчої служби про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою 20% працездатності внаслідок хвороби, пов`язаної з проходженням служби.

Згідно протоколу № 2-16 комісії Інституту кримінально-виконавчої служби з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, вирішено у зв`язку з втратою працездатності, пов`язаної з проходженням служби, призначити і виплатити одноразову грошову допомогу позивачу за рахунок коштів, виділених за КПКВК 3606020 КЕКВ 2730, відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірі 20 300,00 грн.

Вказаний протокол є чинним та доказів визнання викладених в ньому висновків представниками відповідачів до суду не надано.

Отже, суд приходить до висновку, що питання права позивача на отримання одноразової грошової допомоги було вирішено уповноваженим органом та підтверджено висновком, викладеним у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2019 року по справа №826/2730/17, яке набрало законної сили.

Проте на теперішній час Міністерством юстиції України, всупереч рішенню Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2019 року по справі №826/2730/17, повторно відмовлено у виділенні коштів для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю права на допомогу останнього, про що повідомило листом від 11.08.2020 № 35544/С-19955/16.3.2.

Також у вказаному листі Мін`юст зазначив, що відповідні матеріали для виділення позивачу коштів на виплату ОГД повернуті до Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України на доопрацювання та після 02.07.2020 до міністерства не надходили.

Судом також встановлено, що Інститут кримінально-виконавчої служби підпорядковується Державній пенітенціарній службі України, яка відповідно до пункту 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 № 343 "Деякі питання оптимізації діяльності органів виконавчої влади системи юстиції" перебуває у стані ліквідації.

Дані обставини сторонами не заперечуються, а тому, у відповідності до ч.1 ст.78 КАС України, такі не підлягають доказуванню.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, зокрема, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частина 2).

Отже, нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (частина 4 цієї статті).

Таким чином, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення, і це прямо передбачено пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування.

Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (рішення Європейського суду з прав людини Олссон проти Швеції від 24.03.1988 року).

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Також, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Суд звертає особливу увагу, що в даній справі відповідачі не наділені повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, коли рішенням судів, що набрали законної сили, встановлено що позивач як військовослужбовець отримав захворювання та втратив працездатності у зв`язку із проходженням служби, та має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України на підставі підпункту 4 пункту 4 розділу 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 №4.

Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для належного способу захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо невиділення коштів Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України у розмірі 20 300,00 грн. на підставі розрахунку потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , зобов`язати Міністерство юстиції України відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 року за № 4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293, виділити кошти Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України у розмірі 20 300,00 грн, на підставі розрахунку потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , зобов`язати Комісію з ліквідації Державної пенітенціарної служби України звернутися до Міністерства юстиції України з метою виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку зі встановленням Харківською обласною медико-соціальною експертною комісією № 4 відсотку втрати працездатності під час проходження служби без визначення трупи інвалідності та провести провести виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 20 300,00 грн.

Щодо вимоги позивача про визнання противоправними дій Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України щодо непроведення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку зі встановленням Харківською обласною медико-соціальною експертною комісією № 4 відсотку втрати працездатності під час проходження служби без визначення групи інвалідності у розмірі 20 300,00 грн та зобов`язання провести виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 20 300,00 грн, то вони не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, ) , Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України (вул. Юрія Іллєнка, буд. 81,м. Київ,04050, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо невиділення коштів Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України у розмірі 20 300,00 грн. на підставі розрахунку потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Комісію з ліквідації Державної пенітенціарної служби України () звернутися до Міністерства юстиції України з метою виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 )у зв`язку зі встановленням Харківською обласною медико-соціальною експертною комісією № 4 відсотку втрати працездатності під час проходження служби без визначення групи інвалідності

Зобов`язати Міністерство юстиції України () відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 року за № 4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293, виділити кошти Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України у розмірі 20 300,00 грн, на підставі розрахунку потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України () на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 )сплачений судовий збір у сумі 210,20 (двісті десять) грн. 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України () на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 )сплачений судовий збір у сумі 210,20 (двісті десять) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13 січня 2021 року.

Суддя Севастьяненко К.О.