Справа № 480/7301/20
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2021 року Справа №480/7301/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7301/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - відповідач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним і скасувати протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв`язку з втратою 25% працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв`язку з втратою 25 % працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до довідки Сумської обласної МСЕК серії 10 ААА № 121629 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках ОСОБА_1 11.07.2018 встановлено 25 процентів втрати професійної працездатності, захворювання пов`язане з захистом Батьківщини.
Оскільки ОСОБА_1 не погодився з висновком Сумської обласної МСЕК від 11.07.2018, він знову проходив обстеження і лікування у ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» в м. Дніпро, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5328, в якій зазначено, що перебував у зазначеному закладі з 27.08.2018 по 05.09.2018. В зв`язку з цим в довідці Сумської обласної МСЕК зазначена остаточна дата огляду 30.10.2018.
В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України з проханням призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу та компенсаційну суму в зв`язку з втратою 25 % працездатності внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини.
У витязі з протоколу № 110 від 30.07.2020 зазначено, що комісія дійшла висновку про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по тій причині, що згідно з пунктом 7 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, яке призвело до часткової втрати працездатності не було передбачено. Виплату одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконання обов`язків військової служби військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, запроваджено Законом України від 06.09.2018 «Про внесення змін до деяких законів України, щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців», який набрав чинності з 13.10.2018.
Позивач з рішенням комісії не погоджується, вважає, що рішення комісії у відмові в призначенні одноразової грошової допомоги протиправне і підлягає скасуванню, оскільки в даній ситуації необхідно брати за основу останню дату встановлення ступеня втрати працездатності, тобто після набрання чинності законом, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконання обов`язків військової служби військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, тобто час коли винесене остаточне рішення - 31.10.2018.
Ухвалою суду від 02.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
25.11.2020 від представника відповідача - Пономаренка В.І., електронною поштою на адресу суду надійшов відзив, який не був скріплений електронним цифровим підписом, та до якого додано скановану довіреність на вказану особу, яку також не було посвідчено жодним чином.
Згідно із частиною десятою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» (частина перша статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Таким чином, надіслані представником відповідача електронною поштою на офіційну електронну адресу суду документи, мають статус інформаційний, оскільки не були скріплені електронним цифровим підписом.
Крім того, всупереч вимог п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України до відзиву не було додано документи, що підтверджують надіслання його копії іншим учасникам справи.
Отже, відповідач у встановлений судом строк належним чином оформленого відзиву, який відповідає вимогам ст. 162 КАС України, до суду не подав.
На підставі ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2018 № 123 виключений із списків особового складу частини, у зв`язку зі звільненням з військової служби відповідно до наказу командира 91 ОПОЗ від 18.05.2018 року № 22-РС у запас за пунктом «б» «за станом здоров`я» частини шостої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 № 3597-ІV (а.с.20).
В подальшому, старшому солдату в запасі ОСОБА_1 органами МСЕК встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК серія 10 ААА № 121629 (а.с. 8).
У довідці МСЕК серія 10 ААА № 121629 зазначено дві дати огляду: 11.07.2018 та 31.10.2018.
Відповідно до листа Обласної МСЕК № 1 ОКЗ "Сумський обласний Центр медико-соціальної експертизи" № 08-01-18/184 від 02.06.2020 документи громадянина ОСОБА_1 надійшли на МСЕК 11.07.2018, в зв`язку з незгодою з рішенням МСЕК документи були направлені в ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» та ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України». Остаточне рішення винесене 31 жовтня 2018 року - встановлено 25% втрати працездатності, причина - захворювання пов`язане з захистом Батьківщини, видана довідка сер. 10 ААА № 121629 про ступінь втрати професійної працездатності (а.с. 44).
06.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Сумського МВК із заявою від 05.05.2020 (а.с. 43), в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з 25% втрати працездатності, захворюванням пов`язаним з захистом Батьківщини, додав відповідні підтверджуючі документи, у тому числі й довідку МСЕК серії 10 ААА № 121629 про ступінь втрати професійної працездатності.
Листом Сумського МВК від 06.05.2020 документи щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передано до Сумського ОВК (а.с. 40).
09.06.2020 Сумським ОВК складено висновок про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги та направлено вищевказані документи на розгляд до Департаменту фінансів Міністерства оборони України (а.с. 39).
Як встановлено з витягу із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 30 липня 2020 року № 110, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги з наступних підстав.
Старшому солдату в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), якого 15.06.2018 звільнено з військової служби та під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія10 ААА № 121629 від 1 1.07.2018).У Довідці МСЕК серія 10 AАА № 121629 від 11.07.2018 зазначено дві дати огляду 11.07.2018 та 31.102018, у зв`язку з чим було здійснено додаткові уточнення в Сумській обласній МСЕК.
Відповідно до листа Сумської обласної МСЕК № 08-01-18/184 від 02.06.2020 документи громадянина ОСОБА_1 надійшли на МСЕК 11.07.2018, проте заявник був незгодним з рішенням МСЕК, у зв`язку з чим документи були направлені до Центральної МСЕК. Остаточне рішення винесено 31.10.2018. Відповідно до пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи" датою встановлення ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів. Ураховуючи, що датою надходження документів на МСЕК є 11.07.2018, а також, що в згадану довідку МСЕК органами МСЕК зміни щодо дати огляду не внесено, вважається, що датою встановлення ступеня втрати працездатності є 11.07.2018.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № І-рп/99 (справа № 1-7/99) до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, тобто у даному випадку до правовідносин має застосовуватися законодавство, що діяло станом на 11.07.2018.
Згідно з пунктом 7 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції чинній на дату встановлення ступеня втрати працездатності) одноразова грошова допомога у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності призначається і виплачується військовослужбовцям внаслідок отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання обов`язків військової служби.
Виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, яке призвело до часткової втрати працездатності, не було передбачено. Виплата одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаною з виконання обов`язків військової служби військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, запроваджено Законом України від 06 вересня 2018 року № 2522-УІІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захист) військовослужбовців", який набрав чинності з 13.10.2018.
Згідно зі статтею 58 Конституції України сікони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям або особам звільненим з військової служби, у зв`язку з частковою втратою працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, здійснюється у випадках, що настали з 13.10.2018.
Оскільки заявнику відсоток втрати працездатності внаслідок захворювання встановлено до набрання чинності згаданого Закону, він немає права на допомогу (а.с. 7).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції чинній до 13.10.2018), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
Таким чином, виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням військовослужбовця, яке призвело до часткової втрати працездатності, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції чинній до 13.10.2018), не була передбачена.
Водночас, виплату одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, запроваджено Законом України від 06 вересня 2018 року № 2522-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців», який набрав чинності з 13.10.2018.
Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, яка діє з 13.10.2018), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" .
Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).
При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);
допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до п. 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», датою встановлення ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів.
Як вже зазначалось вище, у довідці МСЕК серія 10 ААА № 121629 про результати визначення у ОСОБА_1 ступеня втрати професійної працездатності зазначено дві дати огляду: 11.07.2018 та 31.10.2018.
Як вбачається з матеріалів справи, документи ОСОБА_1 надходили до Обласної МСЕК № 1 ОКЗ "Сумський обласний Центр медико-соціальної експертизи" двічі, а саме: вперше 11.07.2018, та вдруге після їх перегляду ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України» 31.10.2018.
При цьому, остаточне рішення було прийнято 31.10.2018, встановлено 25% втрати працездатності, причина - захворювання пов`язане з захистом Батьківщини.
Відмовляючи позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, відповідач виходив з того, що датою визначення ступеня втрати працездатності ОСОБА_1 є дата первинного надходження документів до МСЕК - 11.07.2018, та застосував законодавство, яке було чинним саме на цю дату.
Не погоджуючись із позицією відповідача, суд зауважує, що рішення, прийняте обласною МСЕК 11.07.2018, було оскаржене позивачем, документи направлено до Центральної МСЕК, та остаточне рішення про встановлення ступеня втрати працездатності було прийняте лише 31.10.2018.
Отже, на думку суду, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинним станом на 31.10.2018 - дату прийняття рішення про встановлення ступеня втрати працездатності.
Крім того, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, відповідач жодним чином не обґрунтував, чому ним було взято до уваги саме дату первинного (11.07.2018), а не остаточного (31.10.2018) надходження документів до обласної МСЕК.
Таким чином, згідно законодавства, чинного станом на 31.10.2018, ОСОБА_1 має право на виплату одноразової грошової допомоги як військовослужбовець, який отримав захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та задовольняє позовні вимоги в частині визнання протиправним і скасування рішення, викладеного у протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.07.2020 № 110, про відмову в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв`язку з втратою 25% працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв`язку з втратою 25 % працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, з огляду на наступне.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно зі статтею 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З системного аналізу положень частин першої, третьої статті 2 КАС України, а також статті 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, та статті 8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, що не відповідає запровадженому статті 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Більш того, з положень Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
З огляду на наведене, повноваження Міноборони щодо призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є дискреційними та виключною компетенцією Міноборони, як уповноваженого органу, щодо призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відтак, жоден інший суб`єкт чи орган, в тому числі й суд, не може здійснювати втручання у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції, зокрема, компетенції Міноборони щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Тому, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу не підлягають задоволенню.
Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.
Отже, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв`язку з втратою 25% працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, та прийняти рішення по вказаному питанню з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене у протоколі засідання комісії від 30.07.2020 № 110, про відмову в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв`язку з втратою 25% працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко