Справа № 583/4118/20
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/4118/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Плотникової Н.Б.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 УПП в Сумській області Циндренко Тетяни Миколаївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2020 року представник позивача подав до суду адміністративний позов, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3383948 від 04.11.2020 р., винесену поліцейською роти № 3 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції Циндренко Т.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження в справі закрити. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.11.2020 р. поліцейською роти № 3 батальйону УПП в Сумській області Циндренко Т.М. винесено постанову серії ЕАМ № 3383948 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. З даною постановою ОСОБА_1 не згоден, так як 04.11.2020 р. о 13.45 год. він ( ОСОБА_1 ) на автомобілі ЗАЗ 110307 Славута днз НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 76 км/год поза межами населеного пункту по автодорозі Охтирка-Полтава, наближаючись до населеного пункту, зменшив швидкість до 65 км/год, однак був незаконно зупинений відповідачем. Після зупинки поліцейська повідомила, що нібито він ( ОСОБА_1 ) рухався в зоні дії знаку зі швидкістю 76 км/год., на що він не погодився і попросив надати докази, що підтверджують обвинувачення, а також ту обставину, що по ходу його руху мається відповідний дорожній знак. Після зупинки його автомобіля поліцейський чоловік, який не представився, оголосив, що розглядає справу і що він ( ОСОБА_1 ) вже визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відхиливши всі заявлені ним клопотання про відкладення розгляду справи, про дослідження відеозапису з відеореєстратора, про бажання скористатися правовою допомогою, надати документи на пристрій для вимірювання швидкості. Поліцейський чоловік оголосив розмір штрафу та вимагав надати посвідчення водія, на його (позивача) заперечення не реагував. Відповідачка ОСОБА_2 відійшовши від автомобіля, почала складати протокол за перевищення швидкості, а поліцейський чоловік повідомив, що починає розгляд окремої справи про непред`явлення документів йому, як поліцейському, і що притягує його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Він ( ОСОБА_1 ) не відмовлявся надавати посвідчення водія, був згоден надати його за умови, якщо відповідачка діятиме згідно вимог закону, повідомить про конкретну причину зупинки та відповідну норму закону, якою вона керується і вимагає надати документи. Вважає, що відповідачем порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушено порядок розгляду справи, а відтак винесена постанова від 04.11.2020 р. серії ЕАМ № 3383948 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Позивач та його представник - адвокат Кудін О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити.

Крім того, представник позивача зазначив, що перевищення швидкості фіксував чоловік, а не ОСОБА_2 , яка винесла оскаржувану постанову. Поліцейським не доведено місце вчинення адміністративного правопорушення, не було знаку, що ведеться аудіо-відеофіксація. Вважає, що була порушена процедура розгляду справи, відео показував чоловік, а справу розглянула патрульна жінка. Крім того, не були задоволені клопотання позивача про участь захисника, про надання часу для підготовки до розгляду справи. Відповідачка розглянула справу відносно позивача по ст. 122 КУпАП, попрохала надати посвідчення водія. ОСОБА_1 попрохав надати докази по ст. 122 КУпАП, після чого він надасть посвідчення. Розгляд справи за ч. 1 ст. 126 КУпАП розпочав чоловік, а постанову склала ОСОБА_2 . Крім того, відповідачкою було складено дві постанови, в одній швидкість 80 км/год, а в іншій 76 км/год з одним і тим же номером. Позивач двічі притягнутий за одне і те саме правопорушення. Крім того, вимірюваня швидкості було здіснено, коли транспортний засіб рухався під кутом, а під кутом TruCam знімати неможна. Крім того, позивач стверджує, що на приладі TruCam була відсутня пломба, а відповідачі в судовому засіданні не довели зворотнього. Також, відеозаписи були надані відповідачами суду без засвідчення їх електронним цифровим підписом, а тому дані докази є недопустимими. Докази, що підтверджують вчинення позивачем правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідач поліцейська роти № 3 батальйону УПП в Сумській області Циндренко Т.М. в судовому засіданні заперечувала проти позову. В своїх поясненнях підтримала відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що 04.11.2020 згідно з розстановкою сил та засобів роти № 3 батальйону управлінні патрульної поліції в Сумській області вона несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області. Близько 13 год. 45 хв. на автодорозі Н-12, 95 км, с. Хухра Охтирського району Сумської області було виявлено та зупинено транспортний засіб 3A3 110307, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом в населеному пункті позначеним дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 76 км/год., тим самим перевищив дозволену швидкість на 26 км/год, що зафіксовано на прилад лазерний вимірювач швидкості TruCam НОМЕР_2 , порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, та при перевірці документів не пред`явив документи згідно п. 2.1 а ПДР, що зафіксовано на нагрудний мобільний реєстратор DMT1 ВМ0069, чим порушив вимоги п. 2.4 а ПДР України. Правопорушення, скоєне Позивачем, зафіксоване на відеореєстратор персональний мобільний моделі DMT1 ВМ0069.

Пункт 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР. Зупинка автомобіля Позивача працівниками поліції відбулася через порушення Позивачем вимог ПДР України. Вона відрекомендувалась, пояснила суть правопорушення, попросила надати для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Однак, Позивач категорично відмовився надати для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, посилаючись на те, що його зупинено без законних на те підстав, правопорушення він не вчиняв та вимога поліцейського надати для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, є неправомірною. Вона ( ОСОБА_2 ) пояснила Позивачу, що у разі його відмови надати для перевірки документи зазначені в п. 2.1 ПДР, Позивач порушив вимоги п. 2.4 а ПДР, що зафіксовано на нагрудний мобільний реєстратор DMT1 ВМ0069, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП. В подальшому, вона роз`яснила Позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор DMT1 ВМ0069.

Під час розгляду справи Позивачем не було заявлено жодних клопотань, Позивач не виявив бажання скористатись своїм правом на правову допомогу, нею були враховані всі усні пояснення Позивача у даній справі. 04.11.2020 розглянувши в присутності Позивача матеріали адміністративної справи, вона ( ОСОБА_2 ) винесла постанову ЕАМ № 3383948 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оголосила постанову та вручив її копію Позивачу. Факт порушення Позивачем встановленого обмеження руху в населеному пункті зафіксовано приладом TruCam LTI 20/20. Позивача на місці ознайомлено з зафіксованим адміністративним правопорушенням, зафіксованим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001065), швидкість з якою рухався транспортний засіб Позивача ЗАЗ110307, номерний знак НОМЕР_1 становила 76 км/год, що на 26 км/год перевищує встановлене обмеження швидкості в населеному пункті. З відеозапису та фотознімків, зафіксованих за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 чітко видно, що 04.11.2020 о 13 год. 45 хв. АД Н-12, 95 км, с. Хухра рухається один транспортний засіб ЗАЗ110307, номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 76 км/год та поряд немає інших схожих транспортних засобів, тобто зафіксовано перевищення швидкості в с. Хухра саме транспортним засобом Позивача.

Відповідно до Припису управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції від 30.09.2020 року № 159 з метою забезпечення безпеки дорожнього руху на автодорозі Н-12 «Суми-Полтава» на території Охтирського району, від 88 км+170 до 99 км, встановлено дорожні знаки 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з табличкою 7.2.1 «Зона дії» (11 км). Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» с. Хухра, Охтирського району, Сумської області встановлений на АД Н-12, 95 км.

Щодо твердження Позивача про фальсифікацію доказів та завідомо умисне внесення до постанови неправдивих відомостей, відповідач пояснила, що нею допущено помилку, а саме зазначено, що Позивач «керуючи транспортним засобом в населеному пункті рухався зі швидкістю 80 км/год», що не є обставиною яка звільняє Позивача від адміністративної відповідальності. Для виправлення помилок під час складання постанови патрульним надано можливість протягом 15-20 хвилин після складання провести редагування постанови. В разі редагування постанова буде мати той самий номер та не відвантажиться до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». Одразу після виявлення даної помилки вона відредагувала постанову про адміністративні правопорушення ЕАМ № 3383948 від 04.11.2020, із зазначенням «водій керуючи транспортним засобом в населеному пункті рухався зі швидкістю 76 км/год», роздрукувала за допомогою спеціального технічного пристрою, оголосила та вручила копію постанови Позивачу під підпис. Відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відносно Позивача складена одна постанова про адміністративне правопорушення ЕАМ № 3383948 від 04.11.2020 року із зазначенням «водій керуючи транспортним засобом в населеному пункті рухався зі швидкістю 76 км/год», про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17651, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 11.12.2019 р. та чинного до 11.12.2020 p., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС001065, є придатним до застосування. Відповідно до Журналу обліку видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів до них, а саме в графі за 04.11.2020 інспектору роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 , який разом з нею ніс службу 04.11.2020, видано прилад TruCam LTI 20/20 № ТС001065 для фіксації порушень ПДР, що підтверджує факт правомірності його використання поліцейськими управління патрульної поліції в Сумській області.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за одне правопорушення, відповідач вказала, що позивачем було вчинено два правопорушення, а саме: водій керував транспортним засобом у населеному пункті позначеним дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 76 км/год., тим самим перевищив дозволену швидкість на 26 км/год, що зафіксовано на прилад лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС001065, чим порушив п. 12.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП; при перевірці документів Позивач не пред`явив документи згідно п. 2.1 ПДР, що зафіксовано на нагрудний мобільний реєстратор DMT1 ВМ0069, чим порушив вимоги п. 2.4 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП. У даній ситуації, з`ясувавши всі обставини справи та врахувавши всі особливості, нею було прийняте рішення про накладення стягнення за адміністративне правопорушення на Позивача за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: за порушення п. 2.4 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Тому, просить суд залишити без змін постанову ЕАМ № 3383948 від 04.11.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Циндренко Т.М., а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку, також надав відзив на позов, в якому викладені заперечення проти позову, аналогічні запереченням, викладеним у відзиві відповідача ОСОБА_2 росить залишити без змін постанову ЕАМ № 3383948 від 04.11.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Циндренко Т.М., а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача поліцейського роти №3 батальйону № 1 УПП в Сумській області Циндренко Т.М., вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейською роти № 3 батальйону № 1 УПП в Сумській області Циндренко Т.М. 04.11.2020 р. винесено постанову серія ЕАМ № 3383948 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно даної постанови ОСОБА_1 04.11.2020 р. о 13 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307 НОМЕР_1 в населеному пункті зі швидкістю 76 км/год., що зафіксовано на пристрій для вимірювання швидкості руху TruCAM 001065, при перевірці не пред`явив документи згідно п. 2.1 а ПДР України, що зафіксовано на нагрудний мобільний реєстратор ВМ0069, чим порушив п. 2.4 а ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.4 (а) Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 (а, б, ґ) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. П.1 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою)/судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 ст. 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Факт порушення позивачем встановленого обмеження руху в населеному пункті зафіксовано приладом TruCAM LTI 20/20.

Так, факт руху транспортного засобу, яким керував позивач, зі швидкістю 76 км/год. підтверджується фотознімком та відеозаписом, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС001065), з яких вбачається що 04.11.2020 р. в 13.45 год. на АД Н-12, 95 км рухався лише один транспортний засіб, саме ЗАЗ110307, номерний знак НОМЕР_1 , його швидкість була 76 км/год, схожих транспортних засобів поряд не було, тобто зафіксовано перевищення швидкості саме транспортним засобом Позивача.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС001065) отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/1-2903-2012 та пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17651.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Відповідно до Припису управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції від 30.09.2020 року № 159 з метою забезпечення безпеки дорожнього руху на автодорозі Н-12 «Суми-Полтава» на території Охтирського району, від 88 км+170 до 99 км, встановлено дорожні знаки 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з табличкою 7.2.1 «Зона дії» (11 км). Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» с. Хухра, Охтирського району, Сумської області встановлений на АД Н-12, 95 км.

Таким чином, факт руху позивача зі швидкістю 76 км/год в зоні дії знаку 5.45. ПДР «Початок населеного пункту» знайшов соє підтвердження в судовому засіданні.

Доводи позивача про те, що поліцейським не доведено місце вчинення адміністративного правопорушення, що він (позивач) 04.11.2020 р. в 13.45 год рухався поза межами населеного пункту зі швидкістю 76 км/год і наближаючись до населеного пункту зменшив швидкість до 65 км/год., - суд не бере до уваги, так як такі доводи не відповідають дійсності та спростовані вказаними вище доказами, дослідженими в судовому засіданні, які є належними і допустимими.

Отже, порушення позивачем п. 12.4 ПДР є підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу відповідно до п.1 ч.1ст. 35 Закону № 580-VIII та вимаганням відповідно до п.2 ч.1 ст. 32 Закону №580-VIII у водія пред`явлення документів, в тому числі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, здійсненго на нагрудний мобільний реєстратор DMT1 ВМ0069, вбачається, що позивачем не надано на вимогу поліцейської для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 126 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доводи позивача про те, що винесено дві постанови з одним і тим же номером, суд не бере до уваги, оскільки після виявлення помилки в написанні швидкості руху 80 км/год, патрульна відредагувала постанову про адміністративні правопорушення ЕАМ № 3383948 від 04.11.2020, зазначивши, що водій керував транспортним засобом в населеному пункті рухався зі швидкістю 76 км/год, після чого роздрукувала за допомогою спеціального технічного пристрою, оголосила та вручила копію постанови Позивачу під підпис. Відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відносно Позивача складена одна постанова про адміністративне правопорушення ЕАМ № 3383948 від 04.11.2020 року, винесення постанови з зазначенням в ній швидкості 80 км/год суд розцінює як технічну помилку, яка не може бути підставою для скасування постанови. Дане узгоджується із практикою ВС, викладеною в постанові Верховного Суду по справі № 459/1801/17 від 24.12.2019.

Аналогічна правова позиція щодо неточносей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, висловлена також Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18).

Тому помилкове зазначення в постанові 80 км/год замість вірного 76 км/год не є тією обставиною, що впливає на характер спірних правовідносин і правильність прийнятого поліцейським рішення.

Доводи позивача, що він не порушував вимог ПДР України, суд відхиляє з огляду на те, що наявні в справі докази підтверджують ненадання позивачем на вимогу поліцейського для перевірки документів, зазначених в пункті 2.1 ПДР, та порушення ним встановленого обмеження руху в населеному пункті.

Суд відхиляє посилання позивача на незаконність його зупинки, оскільки факт порушення позивачем п. 12.4 ПДР, внаслідок чого його було зупинено, підтверджується наданими відповідачем доказами, зокрема, відеозаписом та фотознімками, зафіксованими за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС001065), та відеозаписом, здійсненим на нагрудний мобільний реєстратор DMT1 ВМ0069.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, та на прилад, за допомогою якого вимірювалась швидкість.

Доводи позивача про те, що була порушена процедура розгляду справи, - суд не бере до уваги, так як такі доводи не відповідають дійсності та спростовані в судовому засіданні.

Частина 2 ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Висновки аналогічного змісту містяться у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Крім того, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні доводи позивача про те, що не були задоволені його клопотання про відкладення розгляду справи, про дослідження відеозапису з його відеореєстратора, про бажання скористатися правовою допомогою, надати документи на пристрій для вимірювання швидкості.

Процедура розгляду справи після зупинки автомобіля фіксувалась на нагрудну камеру співробітника поліції, запис не переривався. Наданий суду відеозапис з нагрудної камери є належним та допустимим доказом, узгоджується з іншими дослідженими доказами.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено у присутності позивача, якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, були досліджені докази, після чого винесена постанова по справі та оголошено прийняте по справі рішення про накладення на позивача штрафу в сумі 425 грн.

На відеозаписі відсутня інформація про те, що позивачем заявлялись будь-які клопотання під час розгляду справи, в тому числі про відкладення розгляду справи, про дослідження відеозапису з його відео реєстратора чи про звернення його за правовою допомогою.

З відеозапису вбачається, що позивач сперечався з працівниками поліції, зазначав, що поліцейські не навели йому законних підстав його зупинки, робив зауваження з приводу неправомірних, на думку позивача, дій працівників поліції, однак конкретних клопотань під час рогляду справи поліцейською позивач не заявляв, а тому доводи позивача про відхилення поліцейськими його клопотань не знайшли свого підтвердження.

Крім того, позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

За наведених обставин суд вважає, що поліцейська патрульної поліції врахувала всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно винесла постанову та наклала на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19, визначений ст. 77 КАС України нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Позивачем не надано доказів порушення порядку розгляду справи відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на все вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову та скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 УПП в Сумській області Циндренко Тетяни Миколаївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова