Справа № 369/10925/20
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/220/20
РІШЕННЯ

Іменем України

31.12.2020 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

при секретарі Миголь А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я ..

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.09.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 зокрема вказує, що 21.08.2020 року першим заступником Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Тібеж М.В., було розглянуто протокол №12 від 25.06.2020 року про адміністративне правопорушення відносно - позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ознаками статті 165-2 КУпАП на підставі результатів перевірки Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа».

За результатами розгляду було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №17 від 21.08.2020 року, якою позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 165-2 КУпАП та накладено штраф в розмірі 2555,00 грн..

У вказаній постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено наступне: «У ході проведення позапланової перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 25.06.2020 було встановлено порушення порядку формування, встановлення застосування державних регульованих цін, а саме, в період з 27.01.2020 по 31.05.2020 нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, ВРКП «Вишгородтепломережа» здійснювало за тарифами встановленими рішенням Вишгородської районної ради від 19.12.2019 № 723-42-УІІ без договорів укладених зі споживачами за правилами, визначеними Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-УІІІ та відповідно до типових договорів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, чим порушено вимоги п. З розділу VI Прикінцевих та перехідних положень України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-УІІІ та ч. З ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення»».

ОСОБА_1 вважає, що постанова винесена з порушеннями, а тому підлягає скасуванню, посилаючись на те, що ні в протоколі №12 про адміністративне правопорушення від 25.06.2020 року, ні в постанові по справі про адміністративне правопорушення №17 від 21.08.2020 року не зазначено за якою саме кваліфікуючою ознакою статті 165-2 КУпАП притягнуто позивача до відповідальності, чи за усіма частинами статті, що свідчить про невірне складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно винесення постанови з порушеннями.

Окрім цього, позивач у своїй позовній заяві відзначає про те, що повідомлення про розгляд справи направили йому на адресу підприємства. Так, згідно листа відповідача вих. №-10-06/66/6676/-20 від 12.08.2020 повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення надійшло на адресу ВРКП «Вишгородтепломережа» 21.08.2020 року. Тож у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яке проводилося 21.08.2020 року були відсутні дані чи сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце їх розгляду.

При цьому, ОСОБА_1 відзначає, що у зв`язку з виїздом за кордон він не перебував в Україні у період з 14.08.2020 року по 28.08.2020 року, що підтверджується розпорядженням Вишгородської районної ради від 10.08.2020 року №81-ОС та відмітками в закордонному паспорті.

Водночас, позивач також звертає увагу на той факт, що при розгляді справи посадовій особі, яка притягувала його до відповідальності були відомі і інші обставини, а саме те, що ВРКП «Вишгородтепломережа» оскаржило припис за результатами перевірки підприємства і на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно ухвали Київського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 р. справу призначено до розгляду.

На підставі вище наведеного ОСОБА_1 просив постанову про адміністративне правопорушення №17 від 21.08.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 165-2 КУпАП у вигляді штрафу скасувати.

30.09.2020 Начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, було надано до суду відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позовні вимоги позивача заперечив та зазначив про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними, а тому не можуть бути задоволені, виходячи з того, що на підставі колективних звернень мешканців с. Катюжанка, Вишгородського району та погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 20.03.2020 р. №3822-06/19986-03 і Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 30.03.2020 р. №16.2-6/2/5321, начальником відділу контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в Київській області Фроловою О.В. та головним спеціалістом відділу контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в Київській області Бондарем Д.А. було проведено позапланову перевірку ВРКП «Вишгородтепломережа», що знаходиться за адресою: 07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, б 3-В.

При проведенні перевірки ВРКП «Вишгородтепломережа» з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення складено Акт від 25.06.2020 р. №30, яким встановлено, що ВРКП «Вишгородтепломережа» 25.10.2019 року звернулося листом №1025/05 до Голови Вишгородської районної ради щодо затвердження нових тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.

Рішенням Вишгородської районної ради від 19.12.2019 року №723-42-VІІ встановлено тарифи для населення на: послуги з централізованого водопостачання в розмірі - 37,68 грн/м3 (з ПДВ), послуги з централізованого водовідведення в розмірі - 22,81 грн/м3 (з ПДВ).

Тарифи введені в дію Підприємством з 27.01.2020 року. Разом з тим, ВРКП «Вишгородтепломережа» під час перевірки не надано договорів із співвласниками багатоквартирних будинків с. Катюжанка про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення укладених відповідно до вимог Закону №2189.

Перевіркою встановлено, що Підприємством було необґрунтовано нарахована споживачам (заявникам) за послуги з централізованого постачання холодної води сума у розмірі - 110501,79 грн., водовідведення сума у розмірі 83513,10 грн.

На підставі порушень, які встановлені в акті від 25.06.2020 р. №30 Головним управлінням винесено Припис №11 від 02.07.2020 р. про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Відносно директора ВРКП «Вишгородтепломережа» ОСОБА_1 встановлено порушення з ознаками ст. 165-2 КУпАП, яке зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення №12 від 25.06.2020 року.

Відповідач відзначає, що перевірка проводилася в присутності керівника ОСОБА_1 , який відмовився від підпису та отримання другого примірника акту та протоколу, тому Головним управлінням було направлено рекомендованим листом про вручення повідомлення Укрпоштою №612, яке вручено 03.07.2020 р.

На підставі Протоколу про адміністративне правопорушення №12 від 25.06.2020 р. Головним управлінням було направлено повідомлення про розгляд справи від 26.06.2020 р. №вих-10-06/5108-20, що справа про адміністративне правопорушення відносно директора ОСОБА_1 буде розглядатися 10.07.2020 р. в 11.00 за адресою: АДРЕСА_1 .

Повідомлення направлено з відміткою про отримання через засоби зв`язку Укрпоштою №981 отримано 09.07.2020 року та 990 отримано 20.07.2020 р..

На розгляд справи директор ОСОБА_1 не з`явився, тому справу було перенесено на 28.07.2020 р. о 11.00 та направлено повідомленя про розгляд справи від 10.07.2020 р. №вих-10-06/5602-20.

Повідомлення направлено з відміткою про отримання через засоби зв`язку Укрпоштою №929 отримано 22.07.2020 та №937 отримано 20.07.2020 р.

До Головного управління надійшов лист від ВРКП «Вишгородтепломережа» №2036/08 від 27.07.2020 р. про перенесення справи в зв`язку з викликом директора ОСОБА_1 для участі у нараді.

Головним управлінням було направлено повторно повідомлення про розгляд справи від 28.07.2020 р. «вих.-10-06/6181-20, що справа про адміністративне правопорушення відносно директора ОСОБА_1 буде розглядатися 12.08.2020 р. в 11.00 за адресою: АДРЕСА_1 .

Повідомлення направлено з відміткою про отримання через засоби зв`язку Укрпоштою №186 отримано 19.08.2020 та №194.

Відповідно до листа непрацездатності Серія АДШ №886381 директора ОСОБА_1 , розгляд справи було перенесено на 21.08.2020 р. о 11.00 та направлено повідомлення про розгляд справи від 12.08.2020 р. №вих-10-06/6676-20.

Повідомлення направлено з відміткою про отримання через засоби зв`язку Укрпоштою №175 отримано 19.082020 та №167 отримано 14.08.2020 р..

На підставі протоколу №12 про адміністративні правопорушення за ст.165-2 КУпАП відбувся розгляд справи та було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 21.08.2020 р. №17 в якій на директора ВРКП «Вишгородтепломережа» ОСОБА_1 накладено штраф.

На підставі наведного ГУ Держпродспоживслужби в Київській області просило відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

16.10.2020 р. позивачем ОСОБА_1 було надано відповідь на відзив ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, в якому вказані ГУ Держпродспоживслужби в Київській області аргументи спростовував, зокрема позивач звертає увагу на той факт, що ГУ Держпродспоживслужби в Київській області у своєму відзиві зазначає про те, що його було належним чином повідомлено про розгляд справи 21.08.2020 року. На підтвердження цього, відповідач посилається: на повідомлення №175 з відміткою про отримання через засоби зв`язку Укрпошта; на повідомлення №167 з відміткою про отримання 14.08.2020 року. Водночас, позивач зазначає, що надані ним роздруківки трекінгів вказаних повідомлень мають зовсім іншу інформацію. Так, повідомлення №175 містить інформацію, що відправлення вручене 21.08.2020 о 17:31:00 год., а розгляд справи призначався на 21.08.2020 на 11:00 год, тож на момент розгляду справи у матеріалах справи були відсутні дані чи сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду.

А повідомлення №167 містить інформацію, що воно повернуте за зворотною адресою, тобто відповідачу, у зв`язку з неврученням.

Також ОСОБА_1 у своїй відповіді на відзив вказує, що посилання ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на повідомлення, яке було відправлене не на його адресу, а за адресою підприємства з відміткою працівників про його отримання, не є свідченням того, що він був повідомлений в належний спосіб про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

При цьому позивач зауважує, що підприємство повідомило відповідача про перебування директора у відпустці. Відповідний лист був направлений на електронну адресу відповідача та поштою. А в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують його відсутність в Україні починаючи з 14.08.2020 року.

Також ОСОБА_1 у своїй відповіді на відзив зазначає про те, що обґрунтування відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності через те, що він як директор підприємства не надав інших договорів до перевірки та застосував не той тариф при нарахуванні споживачам послуг з водопостачання, виглядає абсурдним через те, що ВРКП «Вишгородтепломережа» згідно зі статутом є об`єктом спільної комунальної власності територіальної громади Вишгородського району, засновником якого є Вишгородська районна рада і яке знаходиться у її управлінні.

Згідно рішення Вишгородської районної ради від 19.12.2019 року №723-42 встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає ВРКП «Вишгородтепломережа».

Так, згідно рішення Вишгородської районної ради від 19.12.2019 року №723-42 рішення набуває чинності через 15 днів з дня його офіційного оприлюднення в районній газеті «Слово», але не раніше 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року.

Рішення опубліковано в газеті «Слово» від 11.01.2020 №2(5226), набуло чинності через 15 днів з дня його офіційного оприлюднення в друкованих ЗМІ, що розповсюджується по всій території Вишгородського району, тобто тарифи вступили в дію з 27.01.2020 року.

Підприємство застосувало встановлені органом місцевого самоврядування тарифи з 27.01.2020 року, тобто без порушень чинного законодавства.

Тому враховуючи вище наведене ОСОБА_1 просив приєднати відповідь про відзив до матеріалів справи.

В судове засідання позивач не з`явилася, подав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що на підставі колективних звернень мешканців с. Катюжанка, Вишгородського району та погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 20.03.2020 р. №3822-06/19986-03 і Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 30.03.2020 р. №16.2-6/2/5321, начальником відділу контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в Київській області Фроловою О.В. та головним спеціалістом відділу контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в Київській області Бондарем Д.А. було проведено позапланову перевірку ВРКП «Вишгородтепломережа», що знаходиться за адресою: 07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, б 3-В.

При проведенні перевірки ВРКП «Вишгородтепломережа» з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення складено Акт від 25.06.2020 р. №30, яким встановлено, що ВРКП «Вишгородтепломережа» 25.10.2019 року звернулося листом №1025/05 до Голови Вишгородської районної ради щодо затвердження нових тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.

Рішенням Вишгородської районної ради від 19.12.2019 року №723-42-VІІ встановлено тарифи для населення на: послуги з централізованого водопостачання в розмірі - 37,68 грн/м3 (з ПДВ), послуги з централізованого водовідведення в розмірі - 22,81 грн/м3 (з ПДВ).

Тарифи введені в дію Підприємством з 27.01.2020 року. Разом з тим, ВРКП «Вишгородтепломережа» під час перевірки не надано договорів із співвласниками багатоквартирних будинків с. Катюжанка про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення укладених відповідно до вимог Закону №2189.

Перевіркою встановлено, що Підприємством було необґрунтовано нарахована споживачам (заявникам) за послуги з централізованого постачання холодної води сума у розмірі - 110501,79 грн., водовідведення сума у розмірі 83513,10 грн.

На підставі порушень, які встановлені в акті від 25.06.2020 р. №30 Головним управлінням винесено Припис №11 від 02.07.2020 р. про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Відносно директора ВРКП «Вишгородтепломережа» ОСОБА_1 встановлено порушення з ознаками ст.165-2 КУпАП, яке зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення №12 від 25.06.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, щоні в протоколі №12 про адміністративне правопорушення від 25.06.2020 року, ні в постанові по справі про адміністративне правопорушення №17 від 21.08.2020 року не зазначено за якою саме кваліфікуючою ознакою статті 165-2 КУпАП притягнуто позивача до відповідальності, також відповідно до наданого повідомлення №175, що відправлення про розгляд справи вручене 21.08.2020 о 17:31:00 год., а розгляд справи призначався на 21.08.2020 на 11:00 год, тож на момент розгляду справи у матеріалах справи були відсутні дані чи сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду.

При цьому, згідно доданої ксерокопії закордонного паспорту ОСОБА_1 вбачається, що у зв`язку з виїздом за кордон він не перебував в Україні у період з 14.08.2020 року по 28.08.2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України від 09.11.2017 року №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності 10.12.2017 року та вводиться в дію поетапно з 01.01.2019 року та з 01.05.2019 (надалі Закон №2189-VIII).

Відповідно до частини першої статті 10 вказаного Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Аналогічно, пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України від 24.06.2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», який втратив чинність з 01.05.2019 року, було передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до п. 37 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання як встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.

Відповідно до Статуту підприємства вбачається, що ВРКП «Вишгородтепломережа» - підприємство засноване на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Вишгородського району Київської області, засновником якого є Вишгородська районна рада і яке знаходиться у її управлінні.

Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 24.06.2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», абз. 6-9 ст. 13 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 року №869, 19.12.2019 року на пленарному засіданні Вишгородської районної ради було прийнято рішення №723-42 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає Вишгородске районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа».

Даним рішенням були встановленні тарифи для потреб населення у таких розмірах: на послуги з централізованого водопостачання в розмірі - 37,68 грн/м3 (з ПДВ), послуги з централізованого водовідведення в розмірі - 22,81 грн/м3 (з ПДВ).

Рішення Вишгородської районної ради від 19.12.2019 року №723-42 на момент пред`явлення позову є чинним і не скасованим.

Відповідач вважає, що Вишгородською районною радою 19.12.2019 року для ВРКП «Вишгородтепломережа» були встановлені тарифи для населення на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води після введення в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VІІІ.

Пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення його в дію (тобто до 01.05.2020). У разі, якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Істотними умовами договору є розмір тарифів за наданні послуги.

На час проведення перевірки ВРКП «Вишгородтепломережа`договори про надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830 із населенням та юридичними особами, які купляють послуги у підприємства для потреб населення, не укладено.

Відповідач вважає, що директор ОСОБА_1 в період з 27.01.2020 року по 31.05.2020 року при застосуванні тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, встановлених рішенням Вишгородської районної ради від 19.12.2020 року №723-42, ВРКП «Вишгородтепломережа» порушено Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ціни та ціноутворення» та порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затверджений постановою КМУ від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» (в редакції від 03.04.2019 ), в результаті чого Підприємством було необґрунтовано нараховано споживачам (заявникам) за послуги з централізованого постачання холодної води суму у розмірі - 110501.79 грн, водовідведення суму у розмірі 83513, 10 грн.

Разом із тим, відповідно до ст. 13 ЗУ «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-IV до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, зокрема, встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Ч.1 ст. 10 Закону України від 09.11.2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

При цьому пунктом 3 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону (у редакції чинній на момент проведення перевірки) було передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Чинною редакцією Закону строк укладення договорів про надання комунальних послуг пролонговано на п`ять місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України.

На час проведення перевірки ВРКП «Вишгородтепломережа» договори про надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830 із населенням та юридичними особами, які купляють послуги у підприємства для потреб населення, не укладено.

Відтак, державне регулювання цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги має здійснюватися уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування, яким у даному випадку є Вишгородська районна рада, оскільки ВРКП «Вишгородтепломережа» згідно зі статутними документами є комунальним підприємством, заснованим на майні, що є спільною (комунальною) власністю територіальних громад сіл, селищ і міст Вишгородського району Київської області.

У відповідності до п. 37 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» 19.12.2019 року на пленарному засіданні Вишгородської районної ради було прийнято рішення №№723-42 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає Вишгородске районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа». Дане рішення є чинне та не скасоване, а тому є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами влади, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, відповідно до вимог ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Враховуючи викладене, суд визнає безпідставними висновки відповідача щодо порушення позивачем вимог ЗУ від 09.11.2017 року №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 в редакції постанови №291 від 03.04.2019 року.

Крім того Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до вимог статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зазначене, на думку суду, свідчить про те, що діями відповідача, порушено вимоги ст. 252 КУпАП, відповідно до якої, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також вимоги ст. 280 КУпАП, згідно якої, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем не доведено наявності складу адміністративного правопорушення позивача. Суд також звертає увагу, що ні в протоколі №12 про адміністративне правопорушення від 25.06.2020 року, ні в постанові по справі про адміністративне правопорушення №17 від 21.08.2020 року, ні у відзиві відповідача на позов не зазначено за якою саме кваліфікуючою ознакою статті 165-2 КУпАП притягнуто позивача до відповідальності.

Крім цього, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено ч.1,2 ст.7 КУпАП, відповідно до якої, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Також, відповідачем порушено вимоги ст.245 КУпАП, відповідно до якої, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Проте статтею 68 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої постанови №17 по справі про адміністративне від 21.08.2020 року, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2555,0 грн. Відтак, остання має бути скасована.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання протиправною та скасування постанови №17 від 21.08.2020 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київської області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 165-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2555,00 грн.

Разом із тим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 не прохала закрити справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 9, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.16,63 Конституції України, ст.ст.2,-14,19-20,22,72-77,118,227-228, ч.4 ст.229,241-246,250, 286, 294. 376 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області №17 від 21.08. 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 165-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2555 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 165-2 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд в Київській області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Волчко