Справа № П/320/974/20
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/320/974/20
УХВАЛА

12 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Бабенка К.А., суддів: Степанюка А.Г., Чаку Є.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Паламарчука Віталія Віталійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Позивачем в апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з частиною п`ятою ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №761/877/20 за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення упущеної вигоди, трьох процентів річних, інфляційних втрат та моральної шкоди, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору. Системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Отже, стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить норми про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, визначив, що ця пільга надається з метою захисту споживачами їх порушених прав.

Порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях судового процесу. Ці стадії судового захисту є єдиним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення справ з метою захисту порушеного права.

Вказаний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача фінансових послуг.

Вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

Спір, який ініціював позивач, безпосередньо пов`язаний з порушенням прав споживача, а останнім заявлені вимоги у зв`язку із несвоєчасним виконанням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, а також моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що у цій справі правовідносини сторін, наряду з іншими, урегульовані нормами законодавства про захист прав споживачів, оскільки вимоги ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб випливають з порушення зобов`язання по поверненню вкладу.

Отже, наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за вимогами, заявленими у цій справі до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові 29 липня 2020 року по справі № 761/736/20, провадження № 61-8647св20.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про звільнення Позивача від сплати судового збору.

Перевіривши апеляційну скаргу на відсутність підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті апеляційного провадження колегія суддів дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно з частиною першою ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Керуючись ст. ст. 300, 301, частиною другою ст. 321, частиною другою ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Паламарчука Віталія Віталійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

3. Надіслати копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі.

4. Встановити Відповідачам для подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу п`ятиденний строк з дня вручення Ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Бабенко К.А.

Судді: Степанюк А.Г.

Чаку Є.В.