Справа № 520/13758/2020
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 р. Справа № 520/13758/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Чалого І.С. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020, суддя Волошин Д.А., по справі № 520/13758/2020

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя Володимира Анатолійовича треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС»

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2020 № ВП 63131982, винесену приватним виконавцем Шиндель В.А.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що виконавчий напис від 16.03.2020 № 192, на підставі якого відкрито ВП № 63131982, ним оскаржений у судовому порядку.

У судовому засіданні позивач, представник позивача апеляційну скаргу підтримали, просили рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 24.09.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулось до приватного виконавця Шинделя В.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження вих. № 3703 від 12.08.2020 з примусового виконання виконавчого напису № 192 про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за споживчим кредитом у розмірі 33893,03 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделем В.А. від 25.09.2020 року відкрито виконавче провадження № 63131982 з примусового виконання виконавчого напису № 192 від 16.03.2020, виданим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 33893,03 грн.

Не погоджуючись із постановою відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною, винесена у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 19 Закону № 1404-VIII право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 ст. 26 Закону № 1404 передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

При цьому, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У ході судового розгляду встановлено, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження винесена приватним виконавцем 25.09.2020 на наступний день з дня надходження заяви про відкриття виконавчого провадження вих. № 3703 від 12.08.2020 за місцем проживання відповідача, направлена сторонам рекомендованим поштовим відправленням.

Із матеріалів справи встановлено, що виконавчий документ відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», положенням законодавства щодо оформлення виконавчих написів.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що дії приватного виконавця Шинделя В.А. щодо відкриття виконавчого провадження вчинені у відповідності із Законом України «Про виконавче провадження», а отже і спірна постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зводяться до твердження, що відповідачем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, який на думку позивача, є незаконним.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством, зокрема Законом України "Про виконавче провадження", на приватного виконавця при відкритті виконавчого провадження не покладено обов`язку перевірки правомірності винесення виконавчого документа.

При цьому, на момент вчинення дій щодо відкриття виконавчого провадження відповідачу на надавались докази оскарження виконавчого документа.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо оскарження позивачем у судовому порядку виконавчого напису № 192 від 16.03.2020, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., з примусового виконання якого відкрито ВП № 63131982, колегія суддів зазначає наступне.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, наведені обставини щодо оскарження у судовому порядку виконавчого напису є підставою для закінчення виконавчого провадження у разі визнання судом такого напису нечинним.

Також, слід звернути увагу, що адміністративний позов щодо оскарження виконавчого напису поданий ОСОБА_1 до Дзержинського районного суду 09.10.2020 (відповідно до відмітки канцелярії суду на копії позовної заяви), тобто після відкриття відповідачем виконавчого провадження та винесення спірної постанови.

Таким чином, враховуючи, що на момент винесення спірної постанови у відповідача були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова є правомірною, з огляду на що позовні вимоги є безпідставними, а тому підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі № 520/13758/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий Г.Є. Бершов