Справа № 240/18641/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/18641/20

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, в якому просить:

- визнати рішення п`ятдесятої сесії сьомого скликання Брусилівської селищної ради від 07.10.2020 №1722 щодо відмови в передачі в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:4108 площею 27.1487 га незаконним;

- скасувати рішення Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 07.10.2020 №1722;

- зобов`язати Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.08.2020 та передати земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:4108 площею 27,1487 га в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років;

- стягнути з Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області моральну шкоду, завдану ОСОБА_1 , в розміри 1000000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що він 31.08.2020 звернувся із заявою до відповідача, у якій просив передати земельну ділянку в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років за кадастровим номером :02:000:4108 площею 27,1487 га, яка розташована на території Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області. Однак рішенням п`ятдесятої сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 07.10.2020 №1722 відмовлено у задоволенні заяви з підстав, які, на переконання позивача, не передбачені Земельним кодексом України.

Ухвалою судді від 28.10.2020 відмовлено ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Ухвалою судді від 30.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано у Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області належним чином завірену копію договору з організатором проведення земельних торгів (у формі аукціону) на земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:4108 площею 27,1487 га.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області вказує, що розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 здійснювався у терміни, передбачені ст. 20 Закону України "Про звернення громадян". Заяву ОСОБА_1 від 31.08.2020 про передачу в користування на умовах договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:4108 площею 27,1487 га було внесено на розгляд 50 сесії селищної ради сьомого скликання. За результатами розгляду сесією селищної ради прийнято рішення від 07.10.2020 №1722, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 в передачі в користування на умовах договору оренди земельної ділянки у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка включена до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами. Вважає, що відповідач на виконання вимог статті 136 Земельного кодексу України правомірно відмовив у передачі вказаної земельної ділянки у користування. До відзиву додано копію рішення 34 сесії селищної ради 7 скликання від 17.07.2019 №1062 "Про внесення змін до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами".

Також від відповідача надійшли пояснення, в яких Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області зазначає, що за загальним правилом земельні ділянки комунальної власності передаються виключно за результатами проведення земельних торгів. Потенційний орендар не має права встановлювати власнику умови, за якими останній здійснюватиме передачу в оренду земельної ділянки, такі дії є обмеженням права власності на землю, яке включає в себе володіння, розпорядження та користування земельними ділянками.

Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов таких висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області із заявою від 31.08.2020 про передачу земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років за кадастровим номером :02:000:4108 площею 27,1487 га, яка розташована на території Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області.

Згідно витягу з рішення п`ятдесятої сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 07.10.2020 №1722 позивачу відмовлено у передачі зазначеної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка включена до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 81 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 25 Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 ст. 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Частиною 3 ст. 22 ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч. 5 ст. 116 ЗК України).

Положеннями ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовано статтею 123 ЗК України.

Так, вказаною статтею передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу (ч. 1).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 2).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу (ч. 3).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч. 6).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч. 10).

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою (ч. 13).

Частиною 1 ст. 134 ЗК України вказано, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 135 ЗК України передбачено, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 136 ЗК України закріплено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Тобто, положеннями Земельного кодексу України прямо передбачено заборону відчуження земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги.

Враховуючи викладене, включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, виключає можливість відчуження цієї земельної ділянки її розпорядником (відповідачем) до завершення торгів.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про передачу земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років за кадастровим номером :02:000:4108 площею 27,1487 га , яка розташована на території Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області.

При цьому, рішенням 34 сесії Брусилівської селищної ради 7 скликання від 17.07.2019 №1062 "Про внесення змін до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами" земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:4108 площею 27,1487 га була включена до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами (Додаток 2 до Рішення, за номером 26).

Враховуючи зазначене, відповідач правомірно відмовив позивачу у передачі в оренду (користування) земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:4108 площею 27,1487 га, оскільки включення земельної ділянки до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами, вказує на невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Оцінюючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 1000000,00 грн. суд зазначає, що оскільки відповідач довів правомірність прийнятого рішення, то підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно ст. 139 КАС України також відсутні з огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області (вул. Митрополита Іларіона, 50, смт. Брусилів, Житомирська область, 12601, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 КАС України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 06.01.2021.

Суддя Н.М. Майстренко