Справа № 140/8162/20
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/8162/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

за участю секретаря судового засідання Журомській І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Лукашука А.В.,

представника відповідача Букала Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) №66/Д «Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 » від 27.05.2020.

Ухвалою судді від 15.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08.07.2020 вирішено справу розглядати а правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Позивач з 20.08.2019 призначений на посаду заступника начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в порядку переведення з Головного територіального управління юстиції у Волинській області із збереженням 06 рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби. Відповідно до наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №330/К від 09.01.2020 призначений виконуючим обов`язки начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02.03.2020 №506/7 «Про проведення позапланової перевірки діяльності Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)» у період з 10.03.2020 по 13.03.2020 було проведено перевірку, якою охоплено діяльність Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

В результаті перевірки, Заступником начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано подання №6462/0/1-20/10-08 від 09.04.2020, в якому вказано, що за виконавчими провадженнями, які перебувають на виконанні у Відділі державними виконавцями допущено порушення Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №985, у зв`язку з чим визнано його діяльність в частині дотримання вимог законодавства незадовільною, та вказано на неналежне дотримання позивачем підпункту 3 пункту 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1183/5 від 20.04.2016, а саме: нездійснення належного контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій підпорядкованими державними виконавцями.

За таких обставин, в поданні викладено прохання внести на розгляд Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

13.04.2020 Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) видано наказ «Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 » №20/Д, яким з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, наказано дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) здійснити дисциплінарне провадження стосовно позивача.

12.05.2020 складено подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з висновком про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Комісія встановила наявність в діях позивача дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме неналежне виконання посадових обов`язків та рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Як наслідок, начальником Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано наказ «Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 » №66/Д від 27.05.2020, згідно якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків.

Позивач із вказаним наказом не погоджується, вважає його незаконним та таким, що підлягає до скасування з огляду на таке.

У відповідності до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійснені контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо воно суперечить вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Закону України «Про виконавче провадження».

Виключного переліку контролюючих функцій законодавцем не визначено, законом не встановлено обов`язку начальника відділу державної виконавчої служби вести контроль за правильністю своєчасністю та повнотою вчинення кожної виконавчої дії підпорядкованими державними виконавцями.

Беручи до уваги положення статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», єдину яка обумовлює застосування контролюючих функцій керівника органу державної виконавчої служби, слід відмітити, що порушень даної статті перевіркою не виявлено.

Дисциплінарною комісією не враховувано характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, відсутність настання тяжких наслідків, відсутність заподіяної шкоди.

Згідно пункту 10 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, для здійснення своїх повноважень начальник Відділу має право видавати розпорядження, доручення та забезпечує контроль за їх виконанням.

Отже, контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій підпорядкованими державними виконавцями чиниться у формі права начальника Відділу видавати розпорядження, доручення та забезпечувати контроль за їх виконанням.

В свою чергу, догана оголошена за порушення пункту 5 частини другої статті 65 Закону України «Про Державну службу» невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Типове положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України видане Директором Департаменту державної виконавчої служби.

Департамент державної виконавчої служби є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мін`юсту та підпорядковується йому. Відповідно до Положення про Департамент державної виконавчої служби, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2005 № 711, Департамент має право видавати лише накази організаційно-розпорядчого характеру.

За таких обставин, Типове положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України не регулює посадові обов`язки, не є актом органу державної влади, наказом (розпорядженням) та дорученням керівників, в розумінні частини третьої статті 66 Закону України «Про Державну службу».

Як вбачається з плану перевірки, питання дотримання вимог пункту 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України не ставилося, а від так і не перевірялося.

За результатами вищезазначеної перевірки складено відповідну довідку від 13.03.2020, згідно якої діяльність ввіреного позивача відділу (з поставлених в плані питань) визнано незадовільною. Разом з тим, жодної згадки про порушення мною Типового положення ні під час перевірки, ні в самій довідці не зазначено.

Позивачем 17.03.2020 було проведено оперативну нараду з державними виконавцями Відділу на якій було ознайомлено з довідкою про результати позапланової цільової перевірки діяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та зобов`язано усунути порушення та недоліки, які були виявлені під час перевірки.

На підставі плану про усунення недоліків та порушень виявлених під час перевірки, проведено перевірку роботи підпорядкованих державних виконавців Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в яких було виявлено недоліки та було встановлено, що державні виконавці усунули порушення, про що було повідомлено Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Таким чином, розгляд дисциплінарної справи здійснено без з`ясування всіх обставин справи. В оскаржуваному наказі не зазначено, в чому полягають неналежне виконання посадових обов`язків. Також комісією не встановлено до яких наслідків призвели дії позивача та ступінь їх тяжкості. В діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку, відсутній факт невиконання своїх посадових обов`язків. Надані позивачем письмові пояснення не прийняті до уваги, а начальником Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не враховано ступінь вини, невірно визначений характер та тяжкість дисциплінарного проступку.

Крім того, позивач вказує на порушення відповідачем встановлених вимогами частини першої статті 77 Закону України «Про державну службу» строку винесення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення - 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії.

Рішення про накладення на мене дисциплінарного стягнення винесено 27.05.2020, пропозиції дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подані 12.05.2020.

Наведене, на думку позивача, у сукупності дає підстави для висновку про необґрунтованість наказу начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) «Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 » №66/Д від 27.05.2020, його невідповідність критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, про протиправність, а отже наявність підстав для його скасування.

Відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовано наступним.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до статті 8 вказаного Закону, державний службовець зобов`язаний, зокрема, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки.

Відповідно до пункту 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, позивач, як в.о. начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), серед іншого, зобов`язаний: здійснювати керівництво відділу та його діяльністю, організовувати роботу відділу; забезпечувати виконання відділом чинного законодавства України; здійснювати контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; забезпечувати і контролювати дотримання працівниками відділу виконавської та трудової дисципліни.

Аналогічні посадові обов`язки начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ) прописані в пункті 9 Положення про Луцький районний відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), затвердженого наказом міжерігонального управління від 27.12.2019 №109/к.

Крім того, згідно Посадової інструкції начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в розділі 3 якої визначені основні посадові обов`язки позивача, позивач зобов`язаний організовувати роботу відділу (пункт 1); здійснювати контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями (пункт 3); контролює дотримання працівниками відділу виконавської та трудової дисципліни (пункт 7).

З даною посадовою інструкцією позивач ознайомлений як виконуючий обов`язки начальника відділу.

Як вбачається з Подання дисциплінарної комісії від 12.05.2020, Комісією враховані результати проведеної Міністерством юстиції України позапланової цільової перевірки (результати перевірки позивачем не оскаржуються, навпаки визнає виявлені порушення), робота відділу, який очолює позивач, визнана незадовільною, що свідчить про неналежне виконання позивачем, як керівником органу державної виконавчої служби його посадових обов`язків.

Звертає увагу суду і на те, що позивачем в обґрунтування своїх пояснень не було надано Комісії доказів усунення виявлених порушень, не наведено обґрунтування того, що позивачем як керівником органу державної виконавчої служби проводився контроль за діяльністю державних виконавців за допомогою Системи ЛСВП, проводились перевірки законності дій державних виконавців відділу; неналежним чином організовувалась робота (проведення нарад, навчань, видання доручень). Навпаки, пояснення Позивача свідчать про поверхневе ставлення до своїх посадових обов`язків як керівника відділу.

Зазначає, що Типове положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України затверджене наказом Міністерства юстиції України № 1183/5 від 20.04.2016та зареєстроване в Міністерстві Юстиції України 22.04.2016 за № 618/28748, тобто є нормативно-правовим актом, що свідчить про те, що позивач повинен керуватись та дотримуватись встановлених пунктом 9 даного Типового положення посадових обов`язків.

Крім того, вказує, що рішення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з висновком про наявність у діях позивача, дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнято 12.05.2020.

Відповідно до запису в Журналі обліку передачі дисциплінарних справ на розгляд суб`єкту призначення подання від 12.05.2020 передане начальнику міжрегіонального управління 18.05.2020.

Наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №66/Д «Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 » суб`єктом призначення прийнятий 27.05.2020, тобто з дотриманням строку, встановленого частиною одинадцять статті 69 Закону України «Про державну службу».

Також звертає увагу суду, що догана є найлегшим видом дисциплінарного стягнення за такого виду порушення, а відтак, сам факт наявності дисциплінарного проступку, навіть незначного на думку позивача, дає право керівнику оголосити працівнику догану.

Отже, з врахуванням викладеного, позовні вимоги, на думку відповідача, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні учасники справи підтвердили свої доводи підставами викладеними в письмових заявах по суті справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши їх доводи викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, яким надано оцінку з точки зору їх достовірності, допустимості, належності та достатності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з огляду на таке.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №330/К від 09.01.2020 позивач призначений виконуючим обов`язки начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Відділ ДВС Луцького району).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02.03.2020 №506/7 «Про проведення позапланової перевірки діяльності Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)» у період з 10.03.2020 по 13.03.2020 було проведено перевірку, якою охоплено діяльність Відділу ДВС Луцького району.

В результаті перевірки, заступником начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано подання №6462/0/1-20/10-08 від 09.04.2020, в якому вказано, що за виконавчими провадженнями, які перебувають на виконанні у Відділі ДВС Луцького району державними виконавцями допущено порушення Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №985, у зв`язку з чим визнано його діяльність в частині дотримання вимог законодавства незадовільною, та вказано на неналежне дотримання позивачем підпункту 3 пункту 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1183/5 від 20.04.2016, а саме: нездійснення належного контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій підпорядкованими державними виконавцями.

За таких обставин, в поданні викладено прохання внести на розгляд Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Дисциплінарна комісія) питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

13.04.2020 Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) видано наказ «Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 » №20/Д, яким з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, наказано Дисциплінарній комісії здійснити дисциплінарне провадження стосовно позивача.

12.05.2020 складено подання Дисциплінарної комісії з висновком про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Комісія встановила наявність в діях позивача дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме неналежне виконання посадових обов`язків та рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Начальником Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано наказ «Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 » №66/Д від 27.05.2020, згідно якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків.

Вказані фактичні обставини не заперечуються учасниками справи та підтверджуються письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

Крім того, в ході підготовчого провадження було встановлено, що позивачем та його представником не заперечуються обставини встановлені за результатами перевірки щодо наявних порушень за виконавчими провадженнями, які перебували на виконанні у Відділі ДВС Луцького району на момент її проведення, та стали підставами для дисциплінарного провадження щодо позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством (частина перша статті 1 Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до пункту 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1183/5 від 20.04.2016, ОСОБА_1 , як начальник відділу, зобов`язаний: 1) очолювати Відділ, здійснювати керівництво його діяльністю, організовувати роботу Відділу, представляти Відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та підзвітний перед начальником міжрегіонального управління юстиції та відповідним Управлінням за організацію та результати діяльності Відділу; 2) забезпечувати виконання Відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів міжрегіонального управління юстиції, доручень начальника міжрегіонального управління юстиції; 3) здійснювати контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; 4) вносити пропозиції щодо заохочення або порушення дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника Відділу, державних виконавців та інших працівників Відділу; 5) організовувати роботу зі службовими документами, здійснювати контроль за веденням номенклатурних справ Відділу відповідно до встановленого порядку та вимог законодавства з діловодства; 6) забезпечувати і контролює дотримання працівниками Відділу виконавської та трудової дисципліни; 7) організовувати розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних з діяльністю Відділу, організовує перевірку викладених у них фактів, проводить особистий прийом громадян; 8) виконувати рішення і здійснювати інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; 9) розподіляти обов`язки між працівниками Відділу, розробляє проекти їх посадових інструкцій; 10) розглядати скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців; 11) за наявності підстав відповідно до вимог законодавства погоджувати заяви державних виконавців про виплату винагороди; 12) здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.

Аналогічні посадові обов`язки начальника Відділу ДВС Луцького району прописані у пункті 9 Положення про Луцький районний відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), затвердженого наказом міжерігонального управління від 27.12.2019 №109/к.

Крім того, згідно з посадовою інструкцією начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в розділі 3, якої визначені основні посадові обов`язки позивача, позивач зобов`язаний: організовувати роботу відділу; забезпечувати нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; контролює дотримання працівниками відділу виконавської та трудової дисципліни.

Разом із тим, відповідно до вимог абзацу 3 частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Отже, Типове положення, Положення про відділ та посадова інструкція начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) визначають обов`язок начальника відділу державної виконавчої служби вести контроль за правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій підпорядкованими державними виконавцями.

Стаття 62 Закону № 889-VIII визначає обов`язки державного службовця щодо додержання службової дисципліни. Зокрема, державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців.

Згідно з статтею 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (частина перша статті 66 Закону №889-VIII).

Отже, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є факт вчинення ним дисциплінарного проступку.

Відповідно до частин першої, десятої, одинадцятої статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно з частиною першою статті 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначені статтею 74 Закону № 889-VIII, зокрема, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина перша статті 77 Закону № 889-VIII).

Як було встановлено судом, підставою для винесення оскаржуваного наказу було подання Дисциплінарною комісією, оскільки за результатами розгляду дисциплінарної справи комісія дійшла до висновку та встановила, що державним службовцем - виконуючим обов`язки начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Копетюком В.О. вчинено дисциплінарний проступок передбачений пунктом 5 частини другої статті 65 Закону, неналежне виконання посадових обов`язків, а саме під час виконання посадових обов`язків порушено вимоги пункту 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1183/5 від 20.04.2016.

При цьому, суд вважає безпідставними твердження позивача про те, що ним не було вчинено дисциплінарного проступку, а законодавством не встановлено обов`язку начальника відділу державної виконавчої служби вести контроль за правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями з огляду на наступне.

Перелік дисциплінарних проступків наведений у статті 65 Закону 889-VIII, одним із яких є - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

У свою чергу, у пункті 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України закріплено, що начальник відділу ДВС зобов`язаний: здійснювати керівництво відділу та його діяльністю, організовувати роботу відділу; забезпечувати виконання відділом чинного законодавства України; здійснювати контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; забезпечувати і контролювати дотримання працівниками відділу виконавської та трудової дисципліни.

При цьому, Типове положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України є нормативно-правовим актом, що свідчить його затвердження та реєстрація Міністерством юстиції України.

Наведене кореспондується із приписами Положення про Луцький районний відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), затвердженого наказом міжерігонального управління від 27.12.2019 №109/к, а також Посадової інструкції начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Таким чином, судом встановлено, що контроль за діяльністю Відділу ДВС Луцького району, дотримання його працівниками вимог чинного законодавства належить до безпосередніх посадових обов`язків начальника Відділу, виконуючим обов`язки якого виконував позивач.

Водночас позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним як виконуючим обов`язки начальника відділу вживались будь-які заходи чи дії щодо виконання наведених обов`язків.

Також суд зазначає, що виходячи із змісту наведених нормативних актів, відсутні підстави вважати, що контроль за роботою відділу ДВС та його працівників є правом, а не обов`язком начальника відповідного відділу, оскільки такі міркування прямо суперечать як приписами відповідних норм, так і правовій та функціональній сутності посади начальника відділу.

Начальник Відділу ДВС, є посадовою особою, яка, виходячи з характеру та змісту повноважень, очолює відповідний Відділ і несе персональну відповідальність за його діяльність.

Правовий статус начальника Відділу є більш складним, ніж загальний правовий статус державних виконавців. Начальник Відділу є ключовою фігурою відповідного підрозділу, особливо за умови її належності до органів, що утворені і діють за принципом єдиноначальності.

Начальник відділу особисто відповідає за виконання функцій, покладених на очолювану ним юридичну особу. Він керує адміністративно-розпорядчою діяльністю відділу, має право першого підпису, відповідає за наслідки прийнятих рішень, наділений представницькими функціями.

Відповідачем ставиться у провину позивачу нездійснення контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями. З огляду на результати позапланової перевірки діяльності Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)» у період з 10.03.2020 по 13.03.2020 підтверджується та обставина, що такий контроль не здійснювався на належному рівні. Зокрема, з довідки вбачається, що порушення державних виконавців Відділу носили не поодинокий, а системний характер, зокрема, виявлені порушення в частині: 1) дотримання вимог законодавства, яке регулює порядок виконання рішень про конфіскацію майна; 2) стягнення аліментів; 3) стягнення коштів на користь держави; 4) накладення та припинення арештів майна боржника, порядку накладення арешту на майно боржника та зняття арешту з майна боржника, розшуку та припинення майна боржника; 5) стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення саме за виконання зазначених посадових інструкцій повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини.

Крім того, помилковими є твердження позивача про порушення вимог законодавства, яким встановлено, що суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку, оскільки рішення дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з висновком про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнято 12.05.2020. У свою чергу, відповідно до запису в Журналі обліку передачі дисциплінарних справ на розгляд суб`єкту призначення подання від 12.05.2020 передане начальнику міжрегіонального управління 18.05.2020. Разом з тим, оскаржуваний у справ наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) суб`єктом призначення прийнято 27.05.2020, тобто з дотриманням строку, встановленого частиною одинадцятою статті 69 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, з огляду на встановлені обставини суд вважає, що відповідачем при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення були враховані та дотримані наведені вище норми щодо підстав та порядку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, щодо виду застосованого дисциплінарного стягнення та умов його застосування, а також дотримано гарантії прав позивача як державного службовця під час застосування уповноваженим суб`єктом дисциплінарного стягнення.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач належними та допустимими доказами довів, що під час винесення оскаржуваного наказу діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про державну службу», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним та скасування наказу, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер