Справа № 440/7240/20
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7240/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08.12.2020 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі також - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати по тимчасовій непрацездатності в розмірі меншому ніж 100 відсотків середньої заробітної плати за період часу з 2018 по 2020 роки;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати за період часу з 2018 по 2020 роки з урахуванням раніше здійснених виплат.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона отримала статус учасника бойових дій та на неї розповсюджуються пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни. У період з 2018 по 2020 роки перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_1 отримувала заробітну плату за період тимчасової непрацездатності не в 100 відсотковому розмірі, що суперечить п.5 ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/7240/20, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
06.01.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_1 під час роботи у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України відомості щодо наявності у неї статусу учасника бойових дій не надавалися, під час визначення розміру допомоги по тимчасовій непрацездатності до неї застосовувались положення п.2 ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.
17.01.2018 позивач отримала статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 17.01.2018 (а.с.3).
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 01.12.2016 №258 ОСОБА_1 прийнято на посаду інспектора (кореспондента) групи інформаційно-комунікативної роботи окремого загону спеціального призначення "Азов" (а.с.25 зворотній бік).
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 28.08.2020 №173 позивач була звільнена відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України за згодою сторін - з 28.08.2020 (а.с.25).
Відповідно до листків непрацездатності (а.с.26-29), позивач у під час роботи у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України, у періоди: з 02.10.2018 по 16.10.2018, з 09.07.2019 по 23.07.2019, з 23.07.2019 по 24.08.2019, з 24.08.2019 по 30.09.2019, з 29.11.2019 по 12.12.2019, з 28.12.2018 по 16.01.2019, з 06.03.2019 по 15.03.2019 перебувала на лікарняних. Під час перебування на лікарняних виплачувалась допомога по тимчасовій втраті працездатності у розмірі 60% середньої заробітної плати.
Вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати по тимчасовій непрацездатності в розмірі меншому ніж 100 відсотків середньої заробітної плати за період часу з 2018 по 2020 роки, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Приписами Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
Статтею 18 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.
Частиною першою статті 19 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" регламентовано право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.
Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві (пункт 1 частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Частиною другою статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, виплачується Фондом застрахованим особам з інвалідністю, які працюють на підприємствах та в організаціях товариств УТОГ і УТОС, починаючи з першого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.
Розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності визначений у статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме, допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах:
1) 50 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до трьох років;
2) 60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від трьох до п`яти років;
3) 70 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п`яти до восьми років;
4) 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років;
5) 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; одному з батьків або особі, що їх замінює та доглядає хвору дитину віком до 14 років, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи; ветеранам війни, постраждалим учасникам Революції Гідності та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, віднесеним до жертв нацистських переслідувань відповідно до Закону України "Про жертви нацистських переслідувань"; донорам, які мають право на пільгу, передбачену статтею 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові"; особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Крім того, пунктом 11 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій (статті 5, 6) надається виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 процентів середньої заробітної плати незалежно від стажу роботи.
Довідкою військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 27.03.2020 №321 (а.с.9) підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 01.12.2016 по 16.07.2017, з 31.07.2017 по 16.11.2017, з 27.11.2017 по 15.04.2018, з 30.04.2018 по 15.07.2018, з 26.07.2018 по 01.10.2018, з 17.10.2018 по 27.12.2018, з 17.01.2019 по 05.03.2019, з 16.03.2019 по 17.03.2019, з 01.04.2019 по 08.07.2019, з 01.10.2019 по 14.10.2019, з 25.10.2019 по 28.11.2019 безпосередньо приймала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів м.Маріуполь Донецької області.
Суд зазначає, що в силу пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ОСОБА_1 визнається учасником бойових дій.
Крім того, посвідченням серії НОМЕР_2 від 17.01.2018 (а.с.3) підтверджено, що ОСОБА_1 отримала статус учасника бойових дій у 2018 році.
Відтак, з січня 2018 року ОСОБА_1 вважається учасником бойових дій та на неї розповсюджуються гарантії соціального захисту, визначені пунктом 11 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та пунктом 5 частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Судом встановлено та підтверджено відповідачем у довідці від 29.12.2020 №1235 (а.с.24 зворотній бік), що у під час роботи у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України, у періоди: з 02.10.2018 по 16.10.2018, з 09.07.2019 по 23.07.2019, з 23.07.2019 по 24.08.2019, з 24.08.2019 по 30.09.2019, з 29.11.2019 по 12.12.2019, з 28.12.2018 по 16.01.2019, з 06.03.2019 по 15.03.2019 ОСОБА_1 перебувала на лікарняних та під час перебування на лікарняних виплачувалась допомога по тимчасовій втраті працездатності у розмірі 60% середньої заробітної плати.
Вказане свідчить про протиправність дії відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі меншому ніж 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) в періоди непрацездатності: з 02.10.2018 по 16.10.2018, з 09.07.2019 по 23.07.2019, з 23.07.2019 по 24.08.2019, з 24.08.2019 по 30.09.2019, з 29.11.2019 по 12.12.2019, з 28.12.2018 по 16.01.2019, з 06.03.2019 по 15.03.2019.
Приймаючи до уваги викладене вище, виходячи з вимог, заявлених позивачем у даній справі, суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі меншому ніж 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) в періоди непрацездатності: з 02.10.2018 по 16.10.2018, з 09.07.2019 по 23.07.2019, з 23.07.2019 по 24.08.2019, з 24.08.2019 по 30.09.2019, з 29.11.2019 по 12.12.2019, з 28.12.2018 по 16.01.2019, з 06.03.2019 по 15.03.2019 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) в періоди непрацездатності: з 02.10.2018 по 16.10.2018, з 09.07.2019 по 23.07.2019, з 23.07.2019 по 24.08.2019, з 24.08.2019 по 30.09.2019, з 29.11.2019 по 12.12.2019, з 28.12.2018 по 16.01.2019, з 06.03.2019 по 15.03.2019.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі меншому ніж 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) в періоди непрацездатності: з 02.10.2018 по 16.10.2018, з 09.07.2019 по 23.07.2019, з 23.07.2019 по 24.08.2019, з 24.08.2019 по 30.09.2019, з 29.11.2019 по 12.12.2019, з 28.12.2018 по 16.01.2019, з 06.03.2019 по 15.03.2019
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) в періоди непрацездатності: з 02.10.2018 по 16.10.2018, з 09.07.2019 по 23.07.2019, з 23.07.2019 по 24.08.2019, з 24.08.2019 по 30.09.2019, з 29.11.2019 по 12.12.2019, з 28.12.2018 по 16.01.2019, з 06.03.2019 по 15.03.2019.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.В. Костенко