Справа № 120/115/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

11 січня 2021 р. Справа № 120/115/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Крапівницька Н.Л., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування абзацу 3 пункту 1 та пункту 2 наказу від 27.11.2020 №12КП дск "Про результати службового розслідування"

ВСТАНОВИВ:

06.11.2020 Військовою частиною НОМЕР_1 подано до суду адміністративний позов до Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування постанови про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування абзацу 3 пункту 1 та пункту 2 наказу від 27.11.2020 №12КП.

Крім того, разом з адміністративним позовом до суду подано заяву про забезпечення позову. В обґрунтування якої заявник вказує, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 21.11.2020 №429 "Про призначення службового розслідування" проведено службове розслідування щодо перевезення літаком Іл-76МД Повітряних Сил Збройних Сил України спеціального вантажу з м. Бургас (Республіка Болгарія) до м. Кігалі (Республіка Руанда).

Згідно абзацу 3 пункту 1 наказу Міністерства оборони України від 27.11.2020 № 12 КП дск "Про результати службового розслідування" Головнокомандувачу Збройних Сил України поставлено завдання організувати перереєстрацію командування Повітряних Сил Збройних Сил України, як суб`єкта господарської діяльності з метою приведення зазначеної діяльності до вимог законодавства та вилучення зі свідоцтва про реєстрацію Командування Повітряних Сил Збройних Сил України як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах України виду діяльності "51.21 Вантажний авіаційний транспорт". Відповідно до пункту 2 наказу Міністерства оборони України від 27.11.2020 №12 КП дск "Про результати службового розслідування" Головнокомандувачу Збройних Сил України поставлено завдання організувати роботу щодо розірвання у встановленому порядку договору на перевезення вантажів від 23.06.2015 №178/15, укладеного між Командуванням Повітряних Сил Збройних Сил України та ТОВ АТЗТ Транс Сервіс після виконання у повному обсязі умов за Додатковою угодою від 11.11.2020 № 84 до Договору на перевезення вантажів від 23 червня 2015 року №178/15.

Так, у поданій заяві Військова частина НОМЕР_1 вказує, що реалізація запропонованих у Акті службового розслідування та втілених у наказі Міністерства оборони України від 27.11.2020 №12КП дск матиме за собою низку негативних наслідків, серед яких: зниження рівня боєготовності ЗСУ внаслідок зниження рівня підготовленості (натренованості) льотних екіпажів військово-транспортної авіації Повітряних Сил Збройних Сил України до виконання спеціальних завдань в інтересах держави за її межами; втрати іміджу України на міжнародній арені як надійного партнера авіаційних перевезень; загрози зриву виконання військово-транспортними літаками ПС ЗСУ завдань із забезпечення ротації підрозділів ЗСУ, які виконують завдання у складі миротворчих контингентів в Афганістані, Сербії, Конго; ризику невиконання завдань щодо авіаційних перевезень вантажів в інтересах миротворчих контингентів країн - членів та партнерів НАТО, зокрема з виконання миротворчої місії ООН в Республіці Малі "MINUSMA", матеріальних збитків держави у вигляді недоотримання значних коштів до спеціального фонду державного бюджету України та штрафних санкцій з боку контрагента за Договором; зменшення надходжень до спеціального фонду державного бюджету України, що спрямовуються безпосередньо на підтримання рівня бойової готовності та відновлення справності авіаційної техніки Повітряних Сил Збройних Сил України, за рахунок позабюджетних коштів; втрати мотивації екіпажів військово-транспортної авіації до продовження військової служби та відтоку підготовлених кадрів.

У зв`язку з наведеним, заявник зауважив, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі не призведе до вирішення спору по суті, а зупинить дію протиправного, на думку позивача, оскаржуваного рішення відповідача до завершення розгляду справи судом.

Таким чином, Військова частина НОМЕР_1 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії абзацу 3 пункту 1 та пункту 2 наказу Міністерства оборони України від 27.11.2020 №12КП дск "Про результати службового розслідування".

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Ознайомившись із заявою, суд не вбачає необхідності для виклику заявника для дачі пояснень/додаткових доказів та, відповідно, призначати судове засідання.

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд виходив з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява Військової частини НОМЕР_1 про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Так, предметом позову у даній справі є, зокрема, скасування абзацу 3 пункту 1 та пункту 2 наказу від 27.11.2020 №12КП дск "Про результати службового розслідування".

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Одночасно суд зауважує, що виходячи із пов`язаності заходів про забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, задоволення клопотання про забезпечення позову без з`ясування обставин справи у змагальному процесі означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим.

В свою чергу, відповідність чинному законодавству оскаржуваного наказу буде встановлена за наслідками розгляду справи по суті.

У випадку задоволення позовних вимог це буде підставою для вчинення наступних дій, пов`язаних з відновленням порушеного права, тоді як зупинення дії оскаржуваного акту є неспівмірним заходом та порушуватиме баланс між інтересами позивача та суспільними інтересами.

Так, в заяві про забезпечення адміністративного позову позивачем не наведено конкретних обґрунтувань порушення прав юридичних чи фізичних осіб із обов`язковим підтвердженням цього відповідними доказами, а також посилання на явну незаконність оскаржуваного рішення, яка може бути встановлена лише під час розгляду справи по суті, що є безумовною підставою для відмови у застосуванні попереднього судового захисту у вигляді забезпечення позову.

Наявність підстав протиправності оскаржуваного наказу, на яку посилається заявник у заяві про забезпечення позову, може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Згідно з частиною першою ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що заявником не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крапівницька Н. Л.