Справа № 705/4401/20
Суддя: Білик О. В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4401/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії ЕАМ № 3303443 від 18.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності, що поданий в порядку ст.. 286 КАС України, -

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії ЕАМ № 3303443 від 18.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності, що поданий в порядку ст.. 286 КАС України. В позові вказано, що постановою сержанта поліції 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Кіровоградській області серія ЕАМ №3303443 від 18 жовтня 2020 року Олізько В.В. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У постанові вказано, що 18 жовтня 2020 року о 12 годині 57 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BA3-21730 номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги п.п 14.6.а ПДР України, тобто здійснив обгін на перехресті доріг. Позивач зазначає, що місце скоєння правопорушення в постанові не вказане. Позивач вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. 18 жовтня 2020 року у вказаний відрізок часу позивач на своєму автомобілі BA3-21703, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по автодорозі М-12 «Стрий - Знам`янка» в напрямку м.Кропивницький. Майже біля Кропивницького його наздогнав автомобіль поліції і подав сигнал зупинки. Після зупинки до нього підійшли два працівника поліції, жоден з них не представився і не назвав своєї посади. Вони сказали, нібито він здійснив обгін попутного автомобіля на перехресті автодороги М-12 та повороту на с. Іваново Благодатне. Працівники поліції почали переглядати відеозаписи своїх відеопристроїв і показали йому зображення двох автомобілів, які рухались по дорозі у попутному напрямку. Зйомка була проведена в одному ракурсі, при цьому неможливо було визначити ні місця зйомки, ні номерних знаків автомобілів. У позові позивач посилається на те, що він заявив клопотання про відкладення розгляду справи і виклик для розв`язання суперечностей їх керівника. Працівники поліції йому відмовили і почали складати постанову, а позивач зателефонував по телефону «102» і отримав відповідь, що керівництво поліції на місце виїжджати не буде. Позивач зазначає, що 28 жовтня 2020 року поштою він отримав постанову сержанта поліції 1 бат. 3 роти управління патрульної поліції в Кіровоградській області серії ЕАМ №3303443 від 18 жовтня 2020 року. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав: не вірно вказана модель його автомобіля, що підтверджується технічним паспортом серії НОМЕР_2 від 27.08.2008 року, тобто автомобіль не ідентифікований; постанову надіслано без вказівки на дату відправлення в порушення п.4 розділу XIV наказу МВС України №1395 від 07.11.2015; сержант поліції Олізько В.В. порушив ст.ст.251,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка чітко визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивач у позові просить суд скасувати постанову серії ЕАМ №3303443 від 18 жовтня 2020 року сержанта поліції 1 бат. 3 роти управління патрульної поліції в Кіровоградській області Олізько В.В., якою позивача, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

09.11.2020 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області прийнято до свого провадження та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії ЕАМ № 3303443 від 18.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності, що поданий в порядку ст.. 286 КАС України. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

30.12.2020 від представника відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області надійшов відзив, в якому вказано, що вони заперечують проти задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 . Представник відповідача зазначає, що 18.10.2020 о 12 год. 57 хв. під час здійснення патрулювання екіпажем в складі поліцейського роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області сержанта поліції Олізько В.В. спільно із напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1 , на автомобільній дорозі М-12, 690 км, керуючи транспортним засобом ВАЗ- 21730, номерний знак НОМЕР_3 здійснив обгін на перехресті, чим порушив п.п. 14.6 «а» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Під час складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності сталася технічна помилка, а саме невірно зазначено модель транспортного засобу. Проте позивачем не заперечується той факт, що подія правопорушення відбулася 18.10.2020 саме за участю його транспортного засобу, що підтверджено відеозаписами. Відтак зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, а саме моделі транспортного засобу не спростовує факту порушення позивачем вимог підпункту «а» пункту 14.6 розділу 14 ПДР та по своїй суті є опискою. Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався у відповідності до норм чинного законодавства. Водія було повідомлено про суть скоєного ним правопорушення та роз`яснено його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268, 307, 308 КУпАП, позивач скористався своїми правами у повній мірі та на власний розсуд. У відзиві вказано, що під час розгляду справи та прийнятті рішення інспектором було взято до уваги, досліджено та розглянуто усі наявні докази по справі у встановленому законом порядку. У відповідності до чинного законодавства, розглянувши справу у присутності позивача, інспектором у порядку ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП було винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП. Відеозаписами з портативних відеореєстраторів ВА0099 та ВА0170, які додані до матеріалів адміністративної справи в якості доказів, спростовуються твердження позивача викладені ним в позовній заяві, зокрема в частині виконання поліцейським обов`язку передбаченого ч.3 ст.18 ЗУ «Про національну поліцію». У відзиві представник позивача просить суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3303443 від 18.10.2020, відмовити в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В пункті 19 статті 4 КАС України зазначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що сержантом поліції 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Кіровоградській області Олізько В.В. 18.10.2020 винесено постанову серії ЕАМ № 3303443 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У постанові вказано, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21730», номерний знак НОМЕР_3 здійснив обгін на перехресті, чим порушив вимоги ПДР України, а саме п.14.6. а - заборонений обгін на перехресті. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі - 425 грн.

Суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до 14.6 (а) ПДР України обгін заборонено на перехресті.

Відповідно до п.1.10 ПДР України «перехрестя» - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Отже обов`язковою умовою наявності в діях особи об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення правил проїзду перехресть, а саме обгін на перехресті.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.10.2020 серії ЕАМ № 3303443, стверджуючи, що не порушував вимог п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху, оскільки рухаючись на автомобілі 18.10.2020 обгін не здійснював. Крім того, позивач зазначив, що у постанові не вірно вказана модель його автомобіля.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фото, пояснення свідків тощо. Сам по собі опис адміністративного правопорушення у постанові про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережу.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до пункту 4 наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 24 постанови ПВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення.

Також, в пункті 9 розділу ІІІ, зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

З постанови поліцейського від 18.10.2020 серії ЕАМ № 3303443 вбачається, що водій керував транспортним засобом ВАЗ 21730, д.н.з. НОМЕР_3 , однак відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 має у власності автомобіль марки ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідачем на адресу суду було надіслано відзив на адміністративний позов та відеозапис з відеореєстратора щодо вчиненого правопорушення.

Судом досліджено наданий суду відеодоказ, з якого неможливо встановити, що саме транспортний засіб марки ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 здійснив обгін іншого транспортного засобу на перехресті. Крім того, з відео вбачається, що поліцейські наздогнали автомобіль ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_3 та зупинили. Однак водій заперечив обгін іншого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Враховуючи вказане вище, у сукупності, обставини встановлені судом в судовому засіданні, суд вважає, що за таких обставин винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 17, 122, 158, 160, 161, 162, 171-2 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 7-9, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії ЕАМ № 3303443 від 18.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності, що поданий в порядку ст.. 286 КАС України, - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 3303443 від 18.10.2020, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Білик