Справа № 620/2952/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2952/20 Суддя першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Сапфір-М.М.» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2020 року Фермерське господарство «Сапфір-М.М.» (далі - Позивач, ФГ «Сапфір-М.М.») звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - Відповідач-1, ГУ ДПС у Чернігівській області), Державної податкової служби України (далі - Відповідач-2, ДПС України), в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.04.2020 року №1926, яким його внесено в реєстр ризикових платників податку;

2) зобов`язати Комісію ГУ ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка приймає рішення про внесення в реєстр ризикових платників, виключити його з реєстру ризикових платників податків;

3) визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

- від 21.05.2020 року №1574314/35274787 про відмову в реєстрації ПН від 04.04.2020 року №2;

- від 13.07.2020 року №1724646/35274787 про відмову в реєстрації ПН від 07.04.2020 року №3;

- від 06.07.2020 року №1698718/35274787 про відмову в реєстрації ПН від 10.04.2020 року №4;

- від 06.07.2020 року №1698719/35274787 про відмову в реєстрації ПН від 10.04.2020 року №5;

- від 08.07.2020 року №1711296/35274787 про відмову в реєстрації ПН від 13.04.2020 року №6;

- від 08.07.2020 року №1711297/35274787 про відмову в реєстрації ПН від 16.04.2020 року №8;

- від 13.07.2020 року №1724645/35274787 про відмову в реєстрації ПН від 17.04.2020 року №9;

- від 21.07.2020 року №1752364/35274787 про відмову в реєстрації ПН від 24.04.2020 року №10;

- від 21.07.2020 року №1752365/35274787 про відмову в реєстрації ПН від 26.04.2020 року №11;

4) зобов`язати ДПС України вважати прийнятими та зареєстрованими податкові накладні ФГ «Сапфір-М.М.», а саме:

- податкову накладну від 04.04.2020 року №2 на загальну суму коштів 565 41 грн., в тому числі ПДВ 92 260,90 грн.;

- податкову накладну від 07.04.2020 року №3 на загальну суму коштів 277 945,74 грн., в тому числі ПДВ 46 324,29 грн.;

- податкову накладну від 10.04.2020 року №4 на загальну суму коштів 211 571,68 грн., в тому числі ПДВ 35 261,95 грн.;

- податкову накладну від 11.04.2020 року №5 на загальну суму коштів 311 188,31 грн., в тому числі ПДВ 51 864,72 грн.;

- податкову накладну від 13.04.2020 року №6 на загальну суму коштів 218 167,81 грн., в тому числі ПДВ 36 361,30 грн.;

- податкову накладну від 16.04.2020 року №8 на загальну суму коштів 84 433,62 грн., в тому числі ПДВ 14 072,27 грн.;

- податкову накладну від 17.04.2020 року №9 на загальну суму коштів 286 125,53 грн., в тому числі ПДВ 47 687,59 грн.;

- податкову накладну від 24.04.2020 року №10 на загальну суму коштів 554 842,48 грн., в тому числі ПДВ 92 473,75 грн.;

- податкову накладну від 26.04.2020 року №11 на загальну суму коштів 145 163,42 грн., в тому числі ПДВ 24 193,90 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не конкретизовано, що саме стало підставою для прийняття рішення про віднесення платника податків до ризикових та яка негативна податкова інформація покладена в основу оскаржуваного акту. Також суд зазначив, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містять у собі переліку документів, які платнику податків необхідно подати для реєстрації. Крім іншого, зауважив, що надані ФГ «Сапфір-М.М.» документи надавали можливість контролюючому органу здійснити реєстрацію податкових накладних. Покладаючи на ДПС України обов`язок зареєструвати податкові накладні, суд підкреслив, що відповідний спосіб захисту вказуватиме на остаточне вирішення спору між сторонами.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що аналіз відомостей АІС «Податковий блок» свідчить, що ФГ «Сапфір-М.М.» ймовірно є учасником формування схемного податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки відображає в обліку операції із заміною номенклатури товару у ланцюзі постачання, а тому, зважаючи на володіння контролюючим органом відповідною податковою інформацією, оскаржуване рішення про віднесення платника податків до категорії ризикових прийнято правомірно. Крім того, наголошує, що оскільки ФГ «Сапфір-М.М.» не було надано повного переліку документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, щодо яких застосована процедура зупинення, оскаржувані рішення про відмову в їх реєстрації є обґрунтованими.

Після усунення визначених в ухвалі від 13.11.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.01.2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.01.2021 року задоволено заяву ФГ «Сапфір-М.М.» та призначено справу до розгляду у режимі відеоконференції.

У відзиві на апеляційну скаргу ФГ «Сапфір-М.М.» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що Апелянтом не наведено обґрунтувань порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення. Зауважує на безпідставності посилання Відповідача-1 на приписи п. 74.2 ст. 74 ПК України, оскільки останній був виключений у 2018 році. Зазначає, що право контролюючого органу на збір податкової інформації господарством під сумнів не ставилося, у той час як чинним законодавством не передбачено можливості ініціювання питання щодо включення платника податку до категорії ризикових виключно з підстав наявності певної податкової інформації. Підкреслює, що оскаржувані рішення прийняті без належних обґрунтувань.

У межах установлених судом строків відзиву на апеляційну скаргу від ДПС України не надійшло.

У судовому засіданні представник Відповідача-1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її вимоги задовольнити повністю.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач-2, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що ФГ «Сапфір-М.М.» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.05.2008 року внесено відповідний запис. Згідно реєстраційних даних, основним видом діяльності Позивача є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (т. 3 а.с. 146-148).

Судом першої інстанції також встановлено, що Позивач вирощує сільськогосподарську продукцію на орендованих земельних ділянках у кількості 1731,7 га, які розташовані на території Чернігівської області. Для здійснення господарської діяльності ФГ «Сапфір-М.М.» має належну матеріально-технічну базу (т. 2 а.с. 21, 64-99, 110-111, 104-111). Відповідно до Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур у 2019 році ФГ «Сапфір-М.М.» було зібрано врожай насіння соняшнику у кількості 5721,5 т (т. 2 а.с. 22-28).

З метою здійснення основної господарської діяльності ФГ «Сапфір-М.М.» (постачальник) із ТОВ «Кернел-Трейд» (покупець) було укладено ряд договорів поставки, однотипних по змісту, а саме: від 04.04.2020 року №КРП20-4179, від 07.04.2020 року №КРП20-4211, від 10.04.2020 року №КРП20-4273, від 13.04.2020 року №КРП20-4287, від 16.04.2020 року №КРП20-4339, від 17.04.2020 року №КРП20-4357 та від 22.04.2020 року №КРП20-4400 (т. 2 а.с. 3-8, 55-57, 146-150, 198-200, 239-241; т. 3 а.с. 30-32, 72-74, 84-86).

Крім того, матеріали справи свідчать, що з метою виконання взятих на себе зобов`язань ФГ «Сапфір-М.М.» було поставлено ТОВ «Кернел-Трейд» насіння соняшнику, врожаю 2019 року, у кількості 244,98 т, загальною вартістю 2 643 004,00 грн. (у тому числі ПДВ 857 423,67 грн.), що підтверджується копіями: видаткових накладних, рахунків-фактур, довіреності (т. 2 а.с. 9-13, 15-16, 20, 59-61, 63, 149-152, 155-158, 201-206, 242-246; т. 3 а.с. 33-36, 75-78, 87-91, 95-98).

Оплата за отриманий товар проведена ТОВ «Кернел-Трейд» частково, що підтверджується платіжними дорученнями, журналом-ордером і відомістю по рахунку 361 (т. 2 а.с. 14, 17, 62, 153, 159, 207, 247; т. 3 а.с. 37, 92, 99).

Перевезення соняшнику зі складів ФГ «Сапфір-М.М.» на адресу ТОВ «Кернел-Трейд», вказану у договорах поставки, здійснювалося ТОВ «Веста-А-Амітон», відповідно до укладеного 02.03.2020 року договору №0203-20 (т. 2 а.с. 100-101), на підтвердження чого надано товарно-транспортні накладні, рахунок на плату послуг з перевезення соняшнику у кількості 244,98 т від 27.04.2020 року №27/04-1 та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т. 2 а.с. 18, 19, 102, 103, 154, 160, 248; т. 3 а.с. 38, 93, 94, 100).

За наслідками господарської операції ФГ «Сапфір-М.М.» виписало податкові накладні від 04.04.2020 року №2 на суму 553 565,41 грн. (у т.ч. ПДВ 92 260,90 грн.), від 07.04.2020 року №3 на суму 277 945,74 грн. (у т.ч. ПДВ 46 324,29 грн.), від 10.04.2020 року №4 на суму 211 571,68 грн. (у т.ч. ПДВ 35 261,95 грн.), від 11.04.2020 року №5 на суму 311 188,31 грн. (у т.ч. ПДВ 51 864,72 грн.), від 13.04.2020 року №6 на суму 218 167,81 грн. (у т.ч. ПДВ 36 361,30 грн.), від 16.04.2020 року №8 на суму 84 433,62 грн. (у т.ч. ПДВ 14 072,27 грн.), від 17.04.2020 року №9 на суму 286 125,53 грн. (у т.ч. ПДВ 47 687,59 грн.), від 24.04.2020 року №10 на суму 554 842,48 грн. (у т.ч. ПДВ 92 473,75 грн.), від 26.04.2020 року №11 на суму 145 163,42 грн. (у т.ч. ПДВ 24 193,90 грн.) та направило їх контролюючому органу за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення у вигляді електронного файлу для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних (т. 1 а.с. 250; т. 2 а.с. 49, 138, 140, 194, 235; т. 3 а.с. 26, 68, 70).

За допомогою програми електронного документообігу позивачем отримано квитанції, де зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критерії ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (т. 1 а.с. 251; т. 2 а.с. 50, 139, 141, 195, 236; т. 3 а.с. 27, 69, 71).

У зв`язку з викладеним ФГ «Сапфір-М.М.» до ГУ ДПС у Чернігівській області направлено повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено (т. 2 а.с. 30-43, 45, 47, 53, 112-136, 142-145, 162-191, 196-199, 208-233, 237-238, 249-250; т. 3 а.с. 1-24, 28-29, 40-66, 101-102, 105-134).

При цьому судом першої інстанції встановлено, що згідно рішень Комісії регіонального рівня, оформлених протоколами від 21.05.2020 року №73, від 06.07.2020 року №100, від 08.07.2020 року №101, від 13.07.2020 року №104, від 21.07.2020 року №109, надані ФГ «Сапфір-М.М.» документи визнано такими, що надані в обсязі, не достатньому для реєстрації спірних податкових накладних (т. 3 а.с. 168-172).

Надалі, у зв`язку із перебуванням ФГ «Сапфір-М.М.» у реєстрі платників з ознаками ризику, Комісією ГУ ДПС у Чернігівській області розглянуто подані Позивачем документи та прийняті рішення від 21.05.2020 року №1574314/35274787, від 13.07.2020 року №1724646/35274787, від 06.07.2020 року №1698718/35274787, від 06.07.2020 року №1698719/35274787, від 08.07.2020 року №1711296/35274787, від 08.07.2020 року №1711297/35274787, від 13.07.2020 року №1724645/35274787, від 21.07.2020 року №1752364/35274787 та від 21.07.2020 року №1752365/35274787 (т. 2 а.с. 44, 54, 192, 193, 234; т. 3 а.с. 25, 67, 79, 103, 104), якими відмовлено у реєстрації вказаних вище податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з тим, що платником надані копії документів, складених із порушенням законодавства, а Позивач задіяний у розповсюдженні ймовірно схемного податкового кредиту; є учасником схеми формування та розповсюдження ймовірно ризикового податкового кредиту; надані документи не дають можливості підтвердити реальність операції з придбання послуг з транспортування.

За наслідками адміністративного оскарження (т. 2 а.с. 29, 46) рішенням Комісії ДПС України останні залишені без змін (т. 2 а.с. 48).

Крім іншого, матеріали справи свідчать, що 02.04.2020 року Комісією ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято рішення №1926 про відповідність ФГ «Сапфір-М.М.» критеріям ризиковості платника податку відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку у зв`язку з тим, що фермерське господарство задіяне у розповсюдженні ймовірно схемного податкового кредиту (наявна негативна податкова інформація) (т. 1 а.с. 26).

Листом від 05.05.2020 року №556/10/25-01-06-01-12, на запит ФГ «Сапфір-М.М.» від 14.04.2020 року №14/04/2020/1, ГУ ДПС у Чернігівській області повідомило, що вказане рішення прийнято у зв`язку з тим, що ФГ «Сапфір-М.М.» здійснювало придбання дизельного палива, щебеню фракція 20-40 мм, абсорбенту газоконденсатного, який в подальшому було реалізовано на адресу ТОВ «Сапфір-агротех» (пов`язана особа). Контрагентами, у яких було придбано вказаний товар, за податковою інформацією, ймовірно здійснюється формування незаконного податкового кредиту з податку на додану вартість для реальних суб`єктів підприємницької діяльності та відображаються в обліку операції із заміною номенклатури товару в ланцюзі постачання. Враховуючи наведене, ФГ «Сапфір-М.М.», на думку автора листа, є учасником схем формування та розповсюдження ймовірно ризикового податкового кредиту з ПДВ (т. 1 а.с. 27-29).

У зв`язку з наведеним ФГ «Сапфір-М.М.» подано контролюючому органу пояснення з документами щодо невідповідності його критеріям ризиковості платника податку від 30.06.2020 року №1 (т. 1 а.с. 30-31, 146-248). Однак, 03.07.2020 року контролюючим органом за наслідками розгляду вказаних документів прийнято рішення №2733 про відповідність фермерського господарства критеріям ризиковості (п. 8 - задіяний у розповсюдженні ймовірно схемного податкового кредиту) (т. 1 а.с. 249).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз ст. ст. 17, 20, 61, 62, 71, 74, 185, 187, 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок зупинення №1165), а також додатків до нього, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі - Порядок №1246), Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520), суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на прийняття оскаржуваних рішень без наявних на те правових підстав.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 і Порядок №1165, який набрав чинності з 01.02.2020 року, передбачають кардинально різні механізми зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів; механізм розгляду скарги щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, відповідно до п. 6 Порядку зупинення №1165 у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

При цьому, як вірно наголосив суд першої інстанції, додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено типову форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яка містить наступне формулювання: «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.».

Отже, з наведеного убачається, що, на відміну від згаданого вище Порядку №117, положення Порядку №1165 встановлюють можливість платника податку оскаржити рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, у тому числі у судовому порядку.

Відтак, надання оцінки правомірності такому рішенню у межах судового оскарження на відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, відповідає завданням адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 02.04.2020 року №1926 є індивідуальним актом у відношенні до ФГ «Сапфір-М.М.» у розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, а тому може бути оскаржено у судовому порядку.

Аналогічний висновок також випливає й із змісту ухвали Верховного Суду від 25.09.2020 року у справі №520/480/20, а також постанови Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі № 340/474/20.

Так, пунктами 5-7 Порядку зупинення №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, одним з критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що закріплені у Додатку 1 до Порядку зупинення №1165, є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (п. 8 Додатку 1).

У свою чергу, аналіз змісту указаного пункту свідчить, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного рішення від 02.04.2020 року №1926 випливає, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність ФГ «Сапфір-М.М.» Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування. Указане підтверджується також аналізом змісту витягу з протоколу від 02.04.2020 року №42 (т. 3 а.с. 167), доводами відзиву на позову, а також аргументами апеляційної скарги, в яких зазначено, що рішення №1926 прийнято у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації.

Крім іншого, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що оскаржуване рішення від 02.04.2020 року №1926 не відповідає критерію обґрунтованості. Так, у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі №340/474/20 підкреслено, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що ФГ «Сапфір-М.М.» ймовірно є учасником формування схемного податкового кредиту згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Відтак, на переконання судової колегії, ненадання відповідних доказів контролюючим органом свідчить, що у нього були відсутні правові підстави для віднесення Позивача до ризикових платників податків.

До того ж, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за наслідками розгляду поданих ФГ «Сапфір-М.М.» пояснень з документами щодо невідповідності його критеріям ризиковості платника податку від 30.06.2020 року №1 (т. 1 а.с. 30-31, 146-248) ГУ ДПС у Чернігівській області 03.07.2020 року прийнято рішення №2733 про відповідність фермерського господарства критеріям ризиковості (п. 8 - задіяний у розповсюдженні ймовірно схемного податкового кредиту) (т. 1 а.с. 249). При цьому жодних обґрунтувань підстав прийняття такого рішення у розрізі оцінки наданих пояснень платника податків і доданих до нього документів контролюючим органом не зазначено.

У розрізі наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що оскаржуване рішення №1926 прийнято ГУ ДПС у Чернігівській області без наявних на те правових підстав та з порушенням передбачених Порядком №1165 і Додатку 1 до нього процедури і передумов його прийняття, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що останнє як індивідуальний акт підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку твердженню Чернігівського окружного адміністративного про те, що з метою повного захисту прав Позивача необхідно зобов`язати Відповідача-1 виключити ФГ «Сапфір-М.М.» з реєстру ризикових платників податків, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Як вже було зазначено вище, положеннями п. 6 Порядку зупинення №1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Отже, саме по собі скасування у судовому порядку рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості є безумовною підставою для виключення комісією регіонального рівня платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. п. 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

При цьому судовою колегією враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

За таких обставин колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що належним і повним способом захисту порушених прав ФГ «Сапфір-М.М.» є зобов`язання ГУ ДПС у Чернігівській області виключити Позивача з переліку платників податку, що відповідають критеріям ризиковості.

Щодо висновків суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень ГУ ДПС у Чернігівській області про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні, колегія суддів, у розрізі доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку №1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Дане положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно п. 6 Порядку зупинення №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку зупинення №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації, та в якій зазначається, зокрема, критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку (п. 11 Порядку зупинення №1165).

У свою чергу, механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначається Порядком №520.

Відповідно до п. 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно п. 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, закріплено у пункті 5 Порядку №520, і може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

За правилами п. п. 9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

При цьому, згідно п. 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства Позивачем засобами електронного документообігу Відповідачу-1 були направлені повідомлення разом з поясненнями щодо фактичного здійснення господарських операцій.

Однак, всупереч наданих документів, Відповідачем-1 прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, із змісту вказаних рішень вбачається, що останні не містять конкретної інформації щодо підстав їх прийняття.

Крім того, жодних відомостей щодо причин та підстав для ухвалення рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючим органом не наведено ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду.

Тобто, всупереч визначених у рішеннях підстав його прийняття, як встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Разом з тим, в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних не зазначено (не підкреслено), яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних. Тобто, Відповідачем-1 не зазначено мотивів та підстав прийняття оскаржуваних рішень.

У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18.

Твердження ГУ ДПС у Чернігівській області про те, що під час прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних від 04.04.2020 року №2; від 10.04.2020 року №4; від 13.04.2020 року №6; від 17.04.2020 року №9 з підстав задіяння ФГ «Сапфір-М.М.» у розповсюдженні ймовірно схемного податкового кредиту та оформлення нереальних операцій у ланцюгу постачання судовою колегією оцінюється критично, оскільки, як було вірно встановлено судом першої інстанції, фермерським господарством була надана достатня кількість первинних документів, які б давали підстави для реєстрації указаних податкових накладних.

Посилання контролюючого органу в апеляційній скарзі на те, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних від 26.04.2020 року №10 та №11 було прийнято також у зв`язку з тим, що надані документи не дають можливості підтвердити реальність операції з придбання послуг транспортування, колегія суддів вважає помилковим, оскільки на підтвердження отримання послуг із перевезення ФГ «Сапфір-М.М.» разом з поясненнями щодо зупинення указаних податкових накладних були надані копії товарно-транспортних накладних (т. 3 а.с. 93-94, 100), договору перевезення від 02.03.2020 року №0203-20 (т. 2 а.с. 100-101), рахунку на оплату від 27.04.2020 року №27/04-1 (т. 2 а.с. 102), акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №27/04-1 (т. 2 а.с. 103).

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 року у справі №0940/1240/18).

Крім того, як було встановлено раніше, з огляду на необґрунтованість віднесення ФГ «Сапфір-М.М.» до реєстру ризикових платників податків на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості, у ГУ ДПС у Чернігівській області не було підстав для зупинення реєстрації податкових накладних з посиланням на відповідність платника податку указаному пункту.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування податковим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, такі рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Така позиція узгоджується також із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.05.2020 року у справі № 560/391/19.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність захисту прав Позивача шляхом покладення на Відповідача-2 обов`язку з реєстрації податкових накладних даної їх фактичного подання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно п. 20 Порядку №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав Позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного подання податкові накладні від 04.04.2020 року №2, від 07.04.2020 року №3, від 10.04.2020 року №4, від 11.04.2020 року №5, від 13.04.2020 року №6, від 16.04.2020 року №8, від 17.04.2020 року №9, від 24.04.2020 року №10, від 26.04.2020 року №11, подані ФГ «Сапфір-М.М.».

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 13» січня 2021 року.