Справа № 300/2553/20
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2021 р. справа № 300/2553/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.,

секретар судового засідання Подольська Т.М.,

за участю представника відповідача Скрипника Б.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Дуброва» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 року Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі - позивач) завернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Дуброва» (надалі - відповідач, ТОВ «Солар Енерджі Дуброва») про стягнення податкового боргу в сумі 918 355,88 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб в загальному розмірі 918 355,88 грн. Оскільки вищевказана заборгованість станом на день звернення до суду не погашена, її слід стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

23.10.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За клопотанням відповідача, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року постановлено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

23.11.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. Вважає, що податкова вимога від 02.04.2019 року за №4038-50, на яку позивач посилається в позовній заяві, не має жодного відношення до податкового боргу ТОВ «Солар Енерджі Дуброва» з орендної плати за землю за період з листопада 2019 року по червень 2020 року. Також зазначив, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 02.04.2020 року № 540 (надалі - Закон №540) зокрема внесені зміни до порядку нарахування та сплати орендної плати за землю, згідно з якими плата за землю не нараховується та не сплачується за період з 01 березня по 30 квітня 2020 року.

Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 12.10.2020 року. Представник позивача вказав, що сума боргу, яка зазначена у податковій вимозі від 02.04.2019 року, не була погашена відповідачем повністю, тому згідно норм Подакового кодексу України інша податкова вимога додатково не надсилалась (не вручалась). Вказав, що відповідачем подано уточнюючу декларацію, якою знято нарахування за березень 2020 року. Також додатково зазначив, що у позовній заяві помилково вказано період стягнення орендної плати з січня по червень 2020 року, однак вірним слід вважати період з січня по липень 2020 року, оскільки була допущена описка, яка не призвела до зміни загальної суми стягнення заявленої у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у поданому відзиві на позов. Суду пояснив, що податкова вимога від 02.04.2019 року за №4038-50, на яку позивач посилається в позовній заяві, не має відношення до податкового боргу ТОВ «Солар Енерджі Дуброва» з орендної плати за землю в період з листопада 2019 року по червень 2020 року. Вказав, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 02.04.2020 року № 540 ТОВ «Солар Енерджі Дуброва» звільнене від плати за землю за березень 2020 року. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належно повідомлений про місце, час та дату судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, оскільки згідно положень п.1 ч.3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно пункту 15.1. статті 15 та підпункту 288.2. статті 288 Податкового кодексу України відповідач являється платником орендної плати та у відповідності до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов`язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно підпункту 10.1.1. пункту 10.1. статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить, зокрема, податок на майно.

Пунктом 10.2. статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Податок на майно складається, зокрема, з плати за землю (підпункт 265.1.3. пункту 265.1. статті 265 Податкового кодексу України).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У відповідності до підпункту 14.1.136. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Приписами пункту 49.1. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно пункту 49.2. статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пункту 287.1. статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У відповідності до пункту 288.3. статті 288 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Приписами пункту 288.7. статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Статтею 285 даного Кодексу передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2. статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подано до Долинської ДПІ ГУ ДПС в Івано-Франківській області податкову декларацію з плати за землю за 2019 рік від 08.02.2020 року, згідно якої сплаті до бюджету підлягає 229 589 грн. (нарахування за листопад 2019 року на суму 114 794,48 грн. та за грудень 2019 року - 114 794,52 грн.) та податкову декларацію з плати за землю за 2020 рік від 20.02.2020 року, згідно якої сплаті до бюджету підлягає 688 722,88 грн. (нарахування за січень-червень 2020 року 6х114 783,48 грн.)

Відповідно до пункту 56.11. статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що самостійно обраховане податкове зобов`язання відповідача з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, визначене ним в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) є узгодженим з дня подання таких декларацій.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податковим органом винесено податкову вимогу форми "Ю" від 02.04.2019 року за №4038-50 на суму 114 783,21 грн., яка вручена відповідачу, однак ним виконана не була. На час розгляду справи податкова вимога не є оскаржена чи відкликана.

Суд приймає до уваги те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року №540-IX внесено зміни до Податкового кодексу України. Відтак пункт 52-4 викладено в такій редакції:

"Не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

При цьому платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період березень 2020 року."

В судовому засіданні встановлено що, відповідачем подано до Долинського управління ГУ ДПС в Івано-Франківській області уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за березень 2020 рік від 13.04.2020 року, згідно якої знято нарахування податку з плати за землю за березень 2020 року.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на описку при зазначенні в позовній заяві періоду нарахування орендної плати січень-червень 2020 року. Оскільки на переконання суду в даному випадку має місце не описка, а намагання позивача в позапроцесуальний спосіб збільшити розмір позовних вимог, що прямо суперечить приписам Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, суд не приймає до уваги, довідку про борг за платежами ТОВ «Солар Енерджі Дуброва» від 10.11.2020 року.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Дуброва» з орендної плати з юридичних осіб становить 803 506,40 грн. З них: 229 589 грн. згідно податкової декларації з плати за землю за 2019 рік від 08.02.2020 року та 573 917,40 грн згідно податкової декларації з плати за землю за 2020 рік від 20.02.2020 року (нарахування за січень-лютий, квітень-червень 2020 року 5х114 783,48 грн.)

Підстав для звільнення відповідача від сплати вищезазначеної заборгованості судом не встановлено.

Наявність податкового боргу відповідача підтверджується довідкою про борг від 26.08.2020 року, податковими деклараціями за 2019 рік від 08.02.2020 та за 2020 рік від 20.02.2020 року, податковою вимогою форми "Ю" від 02.04.2019 року за №4038-50, обліковою карткою платника податку та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідач доказів сплати грошових зобов`язань суду не надав, чим фактично не спростував наявність податкового боргу в розмірі 803 506,40 грн.

Згідно п.95.1 ст.95 Податкового Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 Кодексу).

Відповідно до п.95.3 ст.95 Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. У відповідності з п.95.4 ст.95 Кодексу орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Дуброва» про стягнення податкового боргу підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.

На підставі Податкового кодексу України, керуючись ст.ст. 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Дуброва», та за рахунок готівки, що йому належить в дохід бюджету податковий борг з орендної плати за землю за період з листопада 2019 по червень 2020 включно в розмірі 803 506 грн. (вісімсот три тисячі п`ятсот шість) 40 коп.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, , вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Дуброва», , вул. Торгова, 6Б, м. Долина, Івано-Франківська область, 77500.

Рішення суду складене в повному обсязі 11.01.2021 року.

Суддя /підпис/ Гундяк В.Д.