Справа № 524/975/20
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/975/20
Провадження №2-а/524/115/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді: Предоляк О.С.,
при секретарі судового засідання: Яковлєвій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Леонченка Олексія Сергійовича, третя особа Батальйон патрульної поліції у м.Кременчук УПП в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 3 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Леонченка Олексія Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову зазначає, що 14.02.2020 року поліцейським роти № 3 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Леонченком О.С. винесено постанову серії ЕАК № 2109514, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 грн.
Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.
Ухвалою судді від 25.02.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.
Відповідач поліцейський роти № 3 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Леонченко О.С. надіслав відзив на позов, в якому зазначено про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення позивачем правопорушення.
Від третьої особи Батальйону патрульної поліції у м.Кременчук УПП в Полтавській області надійшли письмові пояснення.
Будь-які клопотання від сторін у справі до суду не надходили.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.
Згідно із КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Судом встановлено, що згідно з постановою серії ЕАК № 2109514, водій ОСОБА_2 14.02.2020 року о 21 год. 40 хв., в м.Кременчуці по вул. Свіштовській, 3, керуючи вантажним транспортним засобом MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом TGA 19.390, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних ТЗ заборонено» чим порушив п.п. 8.4 ПДР України, у зв`язку з чим притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1 ст.122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати, зокрема при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з п.8.1, 8.2 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.
Пунктом 8.2.1 ПДР передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.
Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.
Дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» розділу 33 ПДР України забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.
Не поширюється дія знака 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.
На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а також фотознімок встановленого по вул. Свіштовській дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено».
Дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» розділу 33 ПДР України по вул. Свіштовській, 3 в м.Кременчуці встановлений без порушень Національного стандарту України, Знаки дорожні ДСТУ 4100-2014, видимий для учасників дорожнього руху і не закритий будь-якими перешкодами, що підтверджується копією фотознімку наданого відповідачем до відзиву.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем не заперечується той факт, що він 14.02.2020 року керував транспортним засобом вантажним транспортним засобом MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом TGA 19.390 по вул. Свіштовській, 3 де встановлено дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» розділу 33 ПДР України.
Разом з тим, дана обставина не дозволяє водієві відступати від вимог дорожнього знаку 3.3, оскільки до нафто-переробного заводу в м.Кременчуці можливо здійснити проїзд з просп. Полтавського, повертаючи на вул. Аерофлотську, а потім на проїзд Галузевий, тобто без порушення вимог дорожніх знаків.
Таким чином, водій, керуючи вантажним транспортним засобом, зобов`язаний був здійснювати рух по м. Кременчук до місця призначення об`їзними автомобільними дорогами з дотриманням правил дорожнього руху.
Також суд критично сприймає твердження позивача, що інспектор порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надав можливості заявляти клопотання, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
На місці події поліцейський за участі позивача провів розгляд справи про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст.ст. 278,279 КУпАП, та виніс оскаржувану постанову, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Таким чином факт адміністративного правопорушення підтверджено наявними у справі доказами, а тому ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та вважає, що позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Леонченка Олексія Сергійовича, третя особа Батальйон патрульної поліції у м.Кременчук УПП в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.С. Предоляк