Справа № 400/2351/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2351/20

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О. Дата і місце ухвалення: 21.10.2020р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Заводський районний військовий комісаріат м. Миколаєва про визнання відмови протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Заводського районного військового комісаріату м. Миколаєва в якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- скасувати рішення-протокол засідання Комісії Міністерства оборони України № 54 від 03.04.2020 щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати повторно розглянути та прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, внаслідок отримання захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності та надіслати рішення разом з документами Військовому комісару Заводського районного військового комісаріату м. Миколаєва для видання наказу про виплату допомоги.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено йому у призначені одноразової грошової допомоги всупереч ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ №975, оскільки довідкою МСЕК від 18.11.2019 року позивачу встановлено 20% втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення - протокол засідання Комісії Міністерства оборони України №54 від 03.04.2020 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, внаслідок отримання захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року та прийняти по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції підчас вирішення спору не було враховано, що встановлення причинного зв`язку захворювань військовослужбовців чітко регламентовано відповідними нормативними актами та віднесено до виключної компетенції Військово-лікарської комісії. В даному випадку військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд позивача та 14.098.2019 року складено свідоцтво про хворобу №639, в якому установлено причинний зв`язок захворювання позивача - "захворювання, ТАК, пов`язано з проходженням служби", проте, враховуючи приписи ст.16 - 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за такого формулювання причинного зв`язку вказана одноразова грошова допомога не призначається.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 207 від 07.10.2019 ОСОБА_1 звільненого наказом начальника Озброєння Збройних Сил України від 20.09.2019 № 90 з військової служби у запас відповідно до ст. 26 ч.5 п.2 пп. «б» (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключено зі списків особового складу.

02 серпня 2019 року військово-лікарняною комісією військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд позивача з метою визначення ступеня придатності до військової служби внаслідок чого позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, що підтверджується свідоцтвом про хворобу від 14.08.2019 № 40.

При первинному огляді медико-соціальною експертною комісією (серія 10ААА №120586) позивачу було встановлено 20% втрати працездатності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби.

Після отримання вказаної довідки МСЕК, позивач звернувся до Військового комісара Заводського районного військового комісаріату м. Миколаєва із заявою про призначення одноразової грошової допомоги.

Листом Заводського районним військовим комісаріатом м. Миколаєва від 15.04.2020 року №821 позивача було повідомлено, що 06.04.2020 Міністром оборони України затверджено протокол засідання комісії Міністерства оборони України № 54 від 03.04.2020, в якому відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги , передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Виплата допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, законодавством не передбачена (передбачено з виконання обов`язків військової служби).

Не погодившись з означеними відповідями, викладеними у листі Заводського РВК м. Миколаєва позивач, звернувся з даним позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при проходженні військової служби військовослужбовці виконують обов`язки військової служби. Якщо відповідач розмежовує поняття щодо втрати працездатності при «проходженні військової служби» та при «виконанні обов`язків військової служби», то на нього покладається обов`язок довести суду, що втрата позивачем працездатності по захворюванню, пов`язаному з проходженням військової служби стала не при виконанні ним обов`язків військової служби, що унеможливлює виплату одноразової грошової допомоги. Відповідачем таких доказів суду не надано та не наведено мотивів правомірності свого рішення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення - протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України №54 від 03.04.2020 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву та прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, внаслідок отримання захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Щодо решти позовних вимог, зокрема, в частині надсилання рішення разом з документами військовому комісаріату є передчасними та такі дії Міністерства оборони України випливають з п. 13 постанови КМУ та спору стосовно цих дій між сторонами немає суд першої інстанції дійшов висновку про їх передчасність.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ключовим правовим питанням у справі є правильність застосування до спірних правовідносин п. 7 ч.2 статті 16-3 Закону №2011-XII та п. 7 Порядку №975.

Спір виник щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому під час первинного огляду 20% втрати професійної працездатності в наслідок захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби з 18.11.2019 року, у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму станом на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності.

П.7 ч.2 ст.16 Закону України № 2011 встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Згідно з ч. 3 ст.16-3 Закону України № 2011-XII встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч.9 ст.16-3 вказаного Закону № 2011-XII .

Тобто, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю у разі отримання ним захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року затверджено порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до п.2 Порядку № 975 військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України Про військовий обов`язок і військову службу.

Згідно з п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Постанови №975 передбачено, що разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від: 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави зробити висновок, що у разі отримання військовослужбовцем захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, у останнього виникає право на отримання відповідної допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, листом Заводського районним військовим комісаріатом м. Миколаєва від 15.04.2020 року №821 позивачу було повідомлено про відмову в призначені одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки допомога у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, законодавством не передбачена, а передбачена за виконання обов`язків військової служби.

Пунктом 19 Порядку № 975 передбачено, перелік обставин за наявності яких призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.

Так, призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:

- вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

- вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Жодної з вище перелічених підстав для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідачем зазначено не було, натомість останній вказує, що «виконання обов`язків військової служби» та «проходження військової служби».

Частиною 4 статі 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

При проходженні військової служби військовослужбовці виконують обов`язки військової служби обов`язки, які покладаються на нього Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

Із вищезазначеного слідує, що поняття «виконання обов`язків військової служби» та «проходження військової служби» є тотожними поняттями, оскільки виконання обов`язків військової служби, фактично, є проходженням військової служби.

Крім того, відповідно до п. 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 13 Постанови №975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано повний пакету документів, передбачених пунктом 11 Порядку №975, в тому числі, документу про обставини та причини поранення, зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення - протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України № 54 від 03.04.2020 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, внаслідок отримання захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги позивачу, оскільки військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд позивача та 14.098.2019 року та складено свідоцтво про хворобу №639, в якому установлено причинний зв`язок захворювання позивача - "захворювання, ТАК, пов`язано з проходженням служби", а враховуючи приписи ст.16 - 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за такого формулювання причинного зв`язку вказана одноразова грошова допомога не призначається.

Встановлення причинного зв`язку захворювань військовослужбовців віднесено до виключної компетенції Військово-лікарської комісії і чітко регламентовано відповідними нормативними актами та зокрема "Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" затвердженим Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року на яке посилається апелянт.

Так в підпункті "д" пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ вказаного Положення вказується, що причинний зв`язок у формулюванні - "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" приймається - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у свідоцтві про хворобу №639 виданому відповідно додатку 11 до "Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" затвердженого Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року зі змінами, зазначено формулювання "Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби".

Таким чино, оскільки встановлення причинного зв`язку захворювань військовослужбовців віднесено до виключної компетенції Військово-лікарської комісії, а військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 встановлено причинний зв`язок у формулюванні "Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у вказаній судом частині.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення та скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 січня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук