Справа № 440/4851/20
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 січня 2021 р.Справа № 440/4851/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю позивача та представника позивача у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 440/4851/20

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2020 відкрито апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.10.2020, яке прийнято в порядку спрощеного позовного провадження, по справі № 440/4851/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

При підготовці справи до апеляційного розгляду проведені підготовчі дії, визначені ст. 306 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду, яке є предметом апеляційного оскарження, було прийнято в порядку спрощеного провадження, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України.

До суду апеляційної скарги надійшло клопотання представника позивача, в якому заявник просить розглянути апеляційну скаргу за участю позивача та представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення.

Частиною 6 ст. 262 КАС України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з наведеного визначення справ незначної складності, за відсутності обґрунтування заявленого клопотання, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (з викликом сторін) слід відмовити.

Зазначено кореспундується з висловлюваннями Європейського суду з прав людини зокрема з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, від учасників справи не надходило заперечень з приводу недостатності в матеріалах справи доказів для об`єктивного вирішення справи, заявником не наведено достатніх мотивів для необхідності призначення справи до апеляційного розгляду у відкритому судовому засідання, колегія суддів уважає за можливе відмовити в задоволенні такого клопотання .

Керуючись ст. 262, 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю позивача та представника позивача відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.