Справа № 120/3023/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

11 січня 2021 р. Справа № 120/3023/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши заяву про визнання дій протиправними, вчинених на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2020 року в адміністративній справі № 120/3023/20-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1) та Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2020 року позовну заяву задоволено частково: визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2018 року; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку у день виключення зі списків особового складу військової частини. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2020 року змінено, шляхом виключення з тексту абзацу другого та третього резолютивної частини слова "враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 року". В решті рішення залишено без змін.

29.12.2020 року за вх. № 45663/20 позивачем надано до суду заяву про визнання дій протиправними (у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)). У заяві зазначається, що на виконання судового рішення відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період військової служби з 01.01.2016 року по 01.03.2018 рік, однак при цьому неправомірно врахував за базовий місяць січень 2016 року, хоча, на думку заявника, повинен був застосувати як базовий місяць січень 2008 року. Позивач вважає, що внаслідок таких дій відповідача відбулося заниження розміру належної позивачу до виплати індексації згідно з рішенням суду. А відтак звертається до суду з заявою в порядку, визначеному ст. 383 КАС України.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року заяву позивача прийнято до розгляду та вирішено здійснити розгляд заяви в порядку письмового провадження протягом 10 днів з дня її отримання судом.

Оцінивши наявні у справі докази та наведені позивачем аргументи, суд при вирішення поданої заяви керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень-відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень-відповідача у справі приписів ст. 383 КАС України можливе лише в разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2020 року, зміненим постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 року, поряд з іншим, зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 рік.

На виконання вказаного судового рішення відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 рік у розмірі 4 413 грн. 50 коп., що не заперечується позивачем. При цьому як базовий місяць для нарахування індексації враховано січень 2016 року.

Позивач не погоджується з діями відповідача при виконанні рішення суду та зазначає, що для проведення розрахунку індексації за період відповідач неправомірно застосував як базовий січень 2016 року, оскільки чинним законодавством передбачено зміну базового місяця для проведення індексації виключно в разі зміни посадового окладу, який у позивача не змінювався, відповідач мав враховувати як базовий саме січень 2008 року.

Суд з цього приводу вказує, що ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч. 1 ст. 370 КАС України).

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Із тексту заяви слідує, що відповідачем рішення суду у цій справі виконано добровільно, однак позивач фактично не погоджується із базовим місяцем, з урахуванням якого йому здійснено розрахунок суми індексації грошового забезпечення.

Між тим, визначення базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення не було предметом розгляду даної справи, а визначення базового місяця у даній справі, на підставі якого здійснювався розрахунок суми індексації позивачеві, фактично призведе до зміни суті резолютивної частини зазначеного рішення суду, що в свою чергу, є порушенням норм процесуального права.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 року змінено рішення суду першої інстанції та зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року без визначення базового місяця. Також вказано, що питання визначення базовогоо місяця буде вирішуватися відповідачем під час виконання рішення.

Від так, оскільки судом не встановлено обставин протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень-відповідача та порушення ним прав та інтересів позивача, заяву позивача належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.72, 77, 90, 248, 256, 294, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2020 року в адміністративній справі № 120/3023/20-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна