Справа № 420/11958/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Головне управління ДПС в Одеській області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.08.2020 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що посадові особи ГУ ДФС в Одеській області з метою проведення фактичної перевірки здійснили вихід за фактичним адресом господарських одиниць ФОП ОСОБА_1 , однак уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 відмовлено посадовим особам податкового органу в допуску до перевірки, а тому у позивача були всі підстави для прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого підлягає підтвердженню в судовому порядку.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платника податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильника та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платника акцизного податку за період з 01.01.2019 року по дату закінчення фактичної перевірки, на підставі ст. 20, п.п. 80.2.2, 80.2.5, п. 80.2 ст. 80, п. 52І підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, 22.07.2020 року ГУ ДПС в Одеській області винесений наказ №3026 про проведення з 28.07.2020 року фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 тривалістю 10 діб (аркуш справи 7).

На підставі зазначеного наказу та виписаних направлень на перевірку від 22.07.2020 року №1157, №1158 (аркуші справи 10-11), з метою проведення фактичної перевірки відповідача, співробітниками ГУ ДПС в Одеській області 31.07.2020 року здійснений вихід за адресою господарської одиниці: АДРЕСА_1 , однак відповідачем не допущено посадових осіб до перевірки про що зазначено у акті недопуску працівників ГУ ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки №424 від 31.07.2020 року, в акті про відмову від підписання направлення на перевірку на проведення фактичної перевірки №423 від 31.07.2020 року (аркуші справи 8, 9).

Враховуючи зазначені обставини, В.о. начальника управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області направлено заступнику начальника ГУ ДПС в Одеській області звернення від 03.08.2020 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків №948/11/15-32-05-07 (аркуш справи 6), за результатами розгляду якого, 03.08.2020 року о 16:10 годині ГУ ДПС в Одеській області, на підставі ст. 94 Податкового кодексу України, прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (аркуш справи 5).

У відповідності до вимог п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України обґрунтованість арешту на майно, накладеного рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу має бути перевірена судом, а тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Однак, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75, п. п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, контролюючі органи мають право проводити, в тому числі, фактичні перевірки щодо дотримання норм законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення касових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв.

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Таким чином підставою для проведення фактичної перевірки є наявність інформації про порушення вимог законодавства, а також наявність повноважень посадових осіб на її проведення.

В наказі на проведення фактичної перевірки №3026 від 22.07.2020 року ФОП ОСОБА_1 та направленнях на перевірку від 22.07.2020 року №1157, №1158 містяться посилання на ст. 20, п. п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, однак з наказу, направлень на перевірку та позову не вбачається наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства відповідачем щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів та в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, тобто, позивачем не доведена наявність підстав для проведення фактичної перевірки відповідача.

Крім того, відповідно до положень ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення та за умови пред`явлення направлення на перевірку, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків та він має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

З акту про відмову від підписання направлення на перевірку на проведення фактичної перевірки та акту не допуску працівників ГУ ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки вбачається, що відповідач відмовив в допуску до перевірки посадовим особам ГУ ДПС в Одеській області та відмовився отримати направлення на перевірку.

Так, у зв`язку з не допуском посадових осіб до проведення фактичної перевірки, відповідачем прийнято рішення про умовний адміністративний арешт майна платника податків.

Відповідно до п. п. 94.2.3 п. 94.2, п. 94.10, п. п. 94.19.1 п. 94.19, п. 94.21 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункту 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту з цих підстав, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що в разі не підтвердження обґрунтованості арешту на майно судом протягом 96 годин адміністративний арешт майна платника податків припиняється та повторне накладення адміністративного арешту не дозволяється.

Оскільки рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника ФОП ОСОБА_1 за податковою адресою: АДРЕСА_1 винесено 03.08.2020 року, на даний час 96 годинний термін для підтвердження цього арешту сплинув, а тому у суду відсутні підстави для його підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ГУ ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.08.2020 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л. І. Свида

.