Справа № 520/15709/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 грудня 2020 року № 520/15709/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:головуючого судді - Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002, ) про зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в якому просив суд зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт та заборону його відчуження, накладений постановою державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ у межах виконавчого провадження № 34937231 шляхом вилучення запису про обтяження номер 4261572 від 15.01.2014 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9948417 від 15.01.2014 року, обтяжувач: Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 стало відомо, що в ході примусового виконання виконавчого провадження № 34937231 з примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 2092 (реєстровий номер нотаріального бланку ВРР № 783683), виданого 17.04.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :00:001:0017, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 державним виконавцем 15.01.2014 року винесена постанова про арешт майна боржника № 34937231, відомості про обтяження внесено до Реєстру обтяжень за номером 4261572.

Враховуючи, що на даний час арешт накладено неправомірно, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Предметом спору у даній справі є дії державного виконавця по арешту майна позивача, накладеного в ході виконання виконавчого напису нотаріуса, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 17.04.2020 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.04.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 2092 про звернення стягнення на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер: :00:001:0017, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Зазначене рішення не оскаржувалось і набрало законної сили 18.05.2020 року.

02.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Червонозаводського (нинішня назва Основ`янський) ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області про скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця у ході виконання виконавчого провадження № 34937231 у зв`язку із скасування виконавчого документа.

Крім того, 07.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області із заявою про скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця у ході виконання виконавчого провадження № 34937231 у зв`язку із скасування виконавчого документа, оскільки виконавче провадження № 34937231 було направлено за належністю до підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ у Харківській області.

На свої заяви ОСОБА_1 отримав відповідь від Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відмову у припиненні обтяження у зв`язку з тим, що дане питання відноситься до компетенції суду.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття арешту є:

отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З наведених норм вбачається, що у виконавчої служби були підстави, встановлені п. 5 ч. 1 ст. 39; ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», для зняття арешту.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак, не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

За наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

При цьому, враховуючи, що арешт було накладено у ході виконання виконавчого документа, який судом визнаний таким, що не підлягає виконанню, чинність арешту є незаконним.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити .

Зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт та заборону його відчуження, накладений постановою державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ у межах виконавчого провадження № 34937231 шляхом вилучення запису про обтяження номер 4261572 від 15.01.2014 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9948417 від 15.01.2014 року, обтяжувач: Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок )грн.80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.