Справа № 308/13888/20
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Лемак О.В.,
за участі секретаря судового засідання Сухан Н.В.,
представника позивача Бабрацяк Л.О.,
відповідача ОСОБА_1
перекладача Тарасінгам Раджкумар

перекладача Еззахірі Халід

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Позов мотивує тим, що відповідач, 22 грудня 2020 року в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, був переданий на територію України з Словацької Республіки, який о 13 год. 10 хв. 18 грудня 2020 року був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки, після незаконного перетину кордону з України в Словацьку Республіку, у складі групи осіб в районі прикордонного знаку № 246, на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ВІПС «Гута».
Вказує, що документи, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України на момент затримання у відповідача були відсутні.
Зазначає, що своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Позивач зазначає, що відповідач, навчався в «Академії кіно нових медіа» в м. Київ. Військовою частиною НОМЕР_1 було надіслано запит до закладу вищої освіти, для підтвердження таких відомостей. Встановлено, що відповідач був відрахований у зв`язку з невідвідуванням занять відповідно до повідомлення «Академії кіно та нових медіа» № 536 від 23.12.2020, на підставі чого було подано клопотання до ДМС України щодо скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Зауважує, що відповідач на сьогоднішній день, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має, а незаконне перетинання ним державного кордону України в Словацьку Республіку свідчить про те, що він порушивши вимоги ст. 204-1 КУпАП, ст.ст. 4, 9, 16 згаданого Закону і відповідно до вимог ст. 29 цього ж Закону підлягає примусовому видворенню.
На підставі наведеного, позивач просить затримати громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволенні позову не заперечував, повідомив, що має бажання чим скоріше повернутись додому.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач 22 грудня 2020 року в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, був переданий на територію України з Словацької Республіки, який о 13 год. 10 хв. 18 грудня 2020 року був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки, після незаконного перетину кордону з України в Словацьку Республіку, у складі групи осіб в районі прикордонного знаку № 246, на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ВІПС «Гута».
Документи, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України на момент затримання у відповідача були відсутні.
Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання відповідача від 22.12.2020, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22.12.2020.
Судом також встановлено, що відповідач на території України знаходився законно, а саме, як студент першого курсу Приватного закладу вищої освіти «Академія кіно та нових медіа» (місце розташування Київ ), був документований посвідкою на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_2 , дата закінчення 30.08.2023.
Згідно наказу № 256 від 23.12.2020 відповідача відраховано з Приватного закладу вищої освіти «Академія кіно та нових медіа», у зв`язку з порушенням пункту 6.3.5. Договору про навчання та направлено відповідне клопотання про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України до Головного управління Державної міграційної служби України, (лист №536 від 23.12.2020)
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію (ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Виходячи з вимог п. 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» від 25.06.2009 року № 1, положень ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.
З контекстного аналізу викладеного слідує, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.
Рішенням Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства управління Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, № 7275 від 23 грудня 2020 року відповідачу Агілес Тансаут, 04.01.2000 року народження було скасовано посвідку на тимчасове проживання на території України.
Таким чином, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у відповідача немає, оскільки посвідка на тимчасове проживання на території України скасована, українською мовою не володіє, родичі на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження відсутні.
Також, слід зазначити, що відповідач, усвідомлюючи протиправний характер діяння, обрав незаконний спосіб перетину державного кордону із України в Словацьку Республіку, внаслідок чого своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України.
Тобто, наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухиляється від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.
Матеріалами справи також не встановлено, що відповідач відноситься до осіб, яким надано статус біженця і є особою, яка потребує додаткового захисту, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.
Отже, враховуючи вказані обставини з посиланням на докази, а також відсутність підстав, які б давали право відповідачу перебувати на території України, суд вважає, що позовні вимоги є підставними.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що поданий позов підлягає задоволенню і відповідача слід затримати з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України на строк до шести місяців.
Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.289 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділуVIIПерехідних положень КАС Українидо дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Лемак О.В.