Справа № 159/5923/20
Суддя: Денисюк Т. В.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5923/20
Провадження № 2-а/159/140/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів: Головне управління Національної поліції у Волинській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Ковельського відділу поліції Головного управління наційональної поліції у Волинській області Ляшука Володимира Івановича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача:

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії БАА №779927 від 04.11.2020 року, винесену інспектором Ляшуком Володимиром Івановичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.122 КУпАП.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що вказаних в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень не вчиняв. Дійсно у зазначену в протоколі дату та час керував транспортним засобом в м.Ковелі. Перед початком руху він перевірив технічний стан автомобіля, який був справним, усі лампи горіли, габаритні вогні працювали. Під час руху перегорів запобіжник, який він відразу замінив та усунув несправність. Категорично не згідний із звинуваченнями інспектора з приводу не ввімкнення ним покажчика повороту та аварійної сигналізації. Вказує, що покажчик повороту автоматично вимикається, а тому можливо інспектор не бачив його на початку повороту. Аварійну сигналізацію не вмикав, оскільки інспектори під`їхали до нього коли він зупинив та вимкнув свій автомобіль не на вимогу поліцейського. З такими звинуваченнями він не погодився, про що повідомив поліцейського та прохав надати докази, однак останній на його заперечення не відреагував. Враховуючи викладене, просить заявлений ним адміністративний позов задовольнити повністю.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції Ковельського ВП ГУНП у Волинській області Ляшук В.І. копію ухвали про відкриття провадження отримав 20.11.2020 року, заперечень проти позову не подав.

Відповідач - Головне управління національної поліції у Волинській області копію ухвали про заміну первісного відповідача у справі та матеріали позову отримав, будь-яких заперечень проти заявленого позову не подав.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 17 листопада 2020 року.

18 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідно до ст.286 КАС України.

16 грудня 2020 року за клопотанням позивача замінено первісного відповідача Ковельський ВП ГУНП у Волинській області на належного - Головне управління національної поліції у Волинській області. Належному відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву та судове засідання відкладено на 29.12.2020 року.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Предметом оскарження є постанова серії БАА №779927 від 04.11.2020 року, винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції Ковельського ВП ГУНП у Волинській області Ляшуком Володимиром Івановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої за ч.1 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

За змістом даної постанови, ОСОБА_1 04.11.2020 року о 21.50 год. в м.Ковелі керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , у якому не працювала лампа лівого габариту в темну пору доби, як це передбачено конструкцією транспортного засобу, при здійсненні повороту ліворуч та зупинки не увімкнув покажчик повороту ліворуч, при зупинці на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.31.4.3а, п.9.2а, п.9.9 ПДР України.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 23.07.2020 року виданого Управлінням соціального захисту населення Луцької РДА ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю І групи, та відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору

Позивач заперечує факт вчинення ним вищевказаних адміністративних правопорушень.

Відповідачами не подано жодних доказів та заперечень з приводу заявленого адміністративного позову.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зокрема, пунктом 9.2 а ПДР України передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Пунктом 9.9 ПДР України визначено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, зокрема, у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Пунктом 31.4.3 а ПДР України встановлена заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей зовнішніх світлових приладів.

За порушення даних пунктів правил дорожнього руху передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП.

Фіксація правопорушення та притягнення винних до відповідальності здійснюється у визначеному законом порядку.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 24 Постанови ПВС України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Суд, перевіряючи дотримання суб`єктом владних повноважень вищевказаних норм права оцінює докази, які наявні у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На думку суду, для підтвердження порушення позивачем підпунктів п.31.4.3а, п.9.2а, п.9.9 ПДР відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, зобов`язаний надати, зокрема, належний відеозапис чи матеріали фотофіксації події.

Проте, відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення (фото- чи відеофіксація вказаного правопорушення, пояснення свідків події), не подано відзиву на позовну заяву та не подано будь-яких заперечень на наведені позивачем обставини.

Таким чином, на думку суду, відповідач не довів факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП, а тому постанова серії БАА № 779927 від 04.11.2020 року підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач, як особа з інвалідністю І групи, звільнений від сплати судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань в доход держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 2,5-9, 19, 72, 77, 90, 132, 139, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 7, 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії БАА № 779927 від 04.11.2020 року винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Ковельського ВП ГУНП у Волинській області Ляшуком Володимиром Івановичем про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в доход держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 29.12.2020 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк