Справа № 308/11680/20
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участю секретаря Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне,

встановив:

06.11.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача інспектора ВБДР УПП у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Голик С.І., в якому просить скасувати постанову від 29.10.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 144 КУпАп та накладення адміністративного стягнення у виді штраф в сумі 1020 грн.; справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що 29.10.2020 відповідачем винесено оскаржувану постанову серії ДПО18 №746929, за якою на а/д С 071211 (Київ-Чоп) Ратівці- М. Геевці, км. 0+600, залізничний переїзд км. 268+492, 0, будучи відповідальною особою за утримання залізничного переїзду, позивач не вжив заходів у зміні пошкоджених плит настелу та ліквідації оголеної арматури на переїзді, чим порушив п. 1.5 ПДР України, п. 3.6.5 ДО, вимоги Інструкції улаштування та експлуатації залізничних переїздів та ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух». Із вказаною постановою позивач не погоджуються, вважає її неправомірною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що прямої відповідальності начальника колії за утримання в належному стані переїздів немає, доказів того, що позивач є посадовою особою, зокрема за ремонт залізних переїздів нема; в акті комісійного обстеження залізничних переїздів було погоджено термін усунення виявлених на залізниці недоліків до 01.12.2020, однак постанову було винесено відповідачем 29.10.2020 тощо.

Ухвалою суду від 24.12.2020 замінено неналежного відповідача інспектора ВБДР УПП у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Голик С.І. на належного ДПП .

У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник адвокат надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просить такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву та докази, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами без участі сторін.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Постановою інспектора ВДБР УПП у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Голик С.В. серії ДПО18 №746929 від 29.10.2020 ОСОБА_1 , 13.07.1970 р.н. начальника ВСП «Ужгородська дистанція колії» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн. Згідно з даної постанови ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 29.10.2020 об 11 год. 20 хв. на а/д С 071211 (Київ-Чоп) Ратівці- М. Геевці, км. 0+600, залізничний переїзд км. 268+492, 0, будучи відповідальною особою за утримання залізничного переїзду, не вжив заходів у зміні пошкоджених плит настелу та ліквідації оголеної арматури на переїзді, чим порушив п. 1.5 ПДР України, п. 3.6.5 ДСТУ та вимоги Інструкції улаштування та експлуатації залізничних переїздів, ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух».

Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що до такої додається акт обстеження, вимога (припис), пояснення.

З акта обстеження вулично-шляхової мережі від 28.10.2020, наявного в матеріалах справи, виявлено пошкодження чотирьох плит настилу арматури та не закріплені два бруси, наявні дорожні знаки, відсутня дорожня розмітка. За результатами обстеження ділянку визнано такою, що не відповідає вимогам ДСТУ та Інструкції з укладання та експлуатації залізничних переїздів. Вказано, що відповідальною особою за забезпечення безпечного експлуатаційного стану дорогиє ВСП «Ужгородська дистанція колії» регіональна філія Львівської залізниці.

В своїх поясненнях від 29.10.2020, доданих до позовної заяви, ОСОБА_1 вказав, що з акту обстеження ВШМ та фото фіксації недоліків такі відсутні, отвори в плитах є технологічними отворами, юруси знаходяться на місці, закріплені.

В матеріалах справи наявна вимога (припис) №151 інспектора ВБДР УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Ільницького В.О. від 29.10.2020 про ліквідацію вищевказаних порушень у строк до 05.11.2020.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак всупереч вказаних вимог КАС України, відповідачем не надано суду відзиву, в яких би містилося заперечення тверджень позивача з наданням документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

З урахуванням наявних по справі доказів вбачається, що інспектором поліції порушено норми ст. 245 КУпАП, а саме не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення ґрунтується виключно на даних з постанови у справі про адміністративне правопорушення, факт вчинення якого останнім заперечується.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Приписами ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Крім цього, зі змісту ч. 1 ст. 140 КУпАП вбачається, що суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Згідно зі ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Враховуючи зазначену норму, суд вважає за необхідне вказати, що у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб постанова, окрім об`єктивної сторони правопорушення з посиланням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особу, які службові обов`язки на неї покладено та якими доказами підтверджуються вказані обставини.

Суд зазначає, що під час судового розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували, що на позивача як начальника ВСП «Ужгородська дистанція колії», відповідно до посадових обов`язків такого, покладено обов`язок за належне утримання залізничного переїзду.

Згідно зі ст.293 КУпАП,орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Тож, суд дійшов висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП України не має під собою належного обґрунтування, зокрема в частині того, що відповідальною особою за утримання залізничного переїзду є саме позивач, а відтак оскаржувана постанова винесена без достатніх правових підстав та підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.9, п.1 ст.247, ст.289, п.3 ч.1 ст.293 КУпАПта керуючись ст.ст.9,73-74,77,242,244-246,286 КАС України, суд

ухвалив:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №746929 від 29.10.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов