Справа № 476/895/20
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 476/895/20
Провадження № 2-а/476/13/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.12.2020 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И Л А :

29.12.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ознайомившись із матеріалами вищевказаного адміністративного позову, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 171 КАСУ суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно ст. 20 КАСУ розмежовано предметну юрисдикцію адміністративних судів. Так, ч.1 ст. 20 КАСУ передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Отже, за змістом частини першої вказаної статті дана адміністративна справа не відноситься до виключного переліку справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria та у рішенні від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції, в тому числі стосовно предметної підсудності, приймає будь-які рішення за позовом, що не відноситься до його, в тому числі предметної юрисдикції.

Частиною 2 ст. 20 КАСУ визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, вказана справа віднесена до предметної юрисдикції окружного адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 318 КАСУ рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Водночас, вирішення питань, пов`язаних з прийняттям справи до провадження суду та її підготовкою до судового розгляду, врегульовано главою ІІ розділу ІІІ КАС України, якою не регламентовано механізм дій суду в справах за адміністративними позовами, поданими до місцевого загального суду, як адміністративного, з порушенням правил предметної юрисдикції.

Частиною 6 ст. 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За приписами ч.1 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

З огляду на викладене, з метою недопущення порушення прав сторін на справедливий суд і уникнення причин для скасування рішення, приходжу до висновку про необхідність передачі справи за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 20, 29 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Чернякова