Справа № 260/979/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/979/20 пров. № А/857/10748/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представників позивача - Стельмах Ю.Ю., Бількін О.С.

представника відповідача - Іванський В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м.Ужгород) у справі № 260/979/20 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Єврокар" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2020 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС, в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС форми "Н" № від 01.04.2020 року в частині застосування штрафу у розмірі 40% у сумі 102700,56 грн. (сто дві тисячі сімсот гривень 56 копійок), нарахованого за затримку реєстрації податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року; стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Єврокар" (89460, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд.46, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.11Г, ).

Позов обґрунтовує тим, що з прийнятим податковим повідомленням-рішенням в частині визначеного відповідачем порушення термінів реєстрації податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року на загальну суму податку на додану вартість 256751,41 грн. та застосування шрафу у розмірі 40% у сумі 102700,56 грн., нарахованого за затримку реєстрації податкових накладних №89 та №90 від 31.12.2018, товариство не погоджується та вважає його необгрунтованим, таким, що не відповідає нормам чинного законодавства України. Вказує, що товариством в межах граничних строків реєстрації податкових накладних , визначених п.201.10 ст.201 ПК України, були здійснені всі необхідні дії для своєчасної реєстрації податкових накладних №89 та №90 від 31.12.2018, подальші дії та процес реєстрації жодним чином не залежали від дій товариства. Тому, позивач вважає, що в силу виключно правового наслідку не надсилання квитанції про прийняття та неприйняття , або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, визначеного абз.13 п.201.10 ст.201 ПК України, податкові накладні ПАТ «Єврокар» №89 та №90 від 31.12.2018 року вважаються зареєстрованими в ЄРПН 15.01.2019 на підставі абз.13. п.201.10 ст.201 ПК України.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС форми "Н" № від 01.04.2020 року в частині застосування штрафу у розмірі 40% у сумі 102700,56 (сто дві тисячі сімсот гривень 56 копійок) грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що перевіркою встановлено протермінування реєстрації накладних на строк більше 364 дні, у зв`язку з чим просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримує доводи апеляційної скарги.

Представники позивача заперечують доводи апеляційної скарги, вважають, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивачем протягом операційного дня 15 січня 2019 року були складені в електронній формі за допомогою комп`ютерної програми «M.E.Doc», та надіслано на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних (надалі ЄРПН) податкову накладну №89 від 31.12.2018 р., виписану на неплатника з умовним ІПН 00, сума ПДВ 220609,98 грн. та податкову накладну №90 від 31.12.2018 р., виписану на отримані послуги нерезидента з умовним кодом ІПН 41, загальна сума ПДВ 36141,43 грн.

Протягом операційного дня позивач не отримав квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації вказаних податкових накладних, як це передбачено абз.9 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (надалі ПК України), п.13, п.14 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (надалі Порядок №1246). Оскільки інформація про реєстрацію в ЄРПН податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року в день подання податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року, а саме: 21.01.2019 року в ЄРПН не відображалась, позивач задекларував податкові зобов`язання по ним у табл.1.1 Додатку №5 до вказаної податкової декларації, як це визначено р.5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Листом за №65 від 13 березня 2019 року позивач, враховуючи той факт, що ним так і не було отримано квитанції про реєстрацію податкових накладних №89, №90 та в ЄРПН такі податкові накладні не відображалися як зареєстровані, просив відповідача надати інформацію, чи буде і коли в Єдиний реєстр податкових накладних внесена інформація про реєстрацію податкових накладних Товариства №89, №90 датою їх реєстрації Товариством 15.01.2019 р.

Згідно листа відповідача №14996/10/28-10-48-10 від 25.03.2019 р. останнім було роз`яснено позивачеві порядок реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН.

Позивач тричі звертався про надання податкової консультації з питаннями, чи потрібно вчиняти, і якщо так, то які саме дії необхідно вчинити платнику податків, для фізичного відображення в ЄРПН податкових накладних, по яким протягом операційного дня не були надіслані квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкових накладних і які вважаються зареєстрованими у відповідності до абз.13 п.201.10 ст. 201 ПК України. Проте, позивач двічі отримав відмову з підстав невідповідності звернення вимогам ст.52 ПК України.

04.02.2020 позивачем отримано податкову консультацію та за відсутності будь-якого іншого способу включення інформації в ЄРПН про податкові накладні Позивача №89, №90 від 31.12.2018 року, які вважаються зареєстрованими в ЄРПН в силу приписів абз.13 п.201.10 ст. 201 ПК України 15 січня 2019 року, з метою їх фізичного відображення в ЄРПН та можливості скористатись правом на податковий кредит, як це передбачено п.198.6 ст.198 ПК України, Позивач ініціював 14.01.2020 року повторну відправку на реєстрацію податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року в ЄРПН.

25 лютого 2020 року Позивачем був отриманий акт за №178/28-10-52-08/30913130 від 20.02.2020 року «Про результати перевірки ПрАТ «Єврокар» (код за ) з питань дотримання вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2018 та січень 2020 року» (надалі Акт перевірки).

В Акті перевірки головний державний ревізор-інспектор Івано-Франківського відділу податкового супроводження підприємств Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС Готич Надія Василівна вказувала на те, що «Проведеною перевіркою встановлено порушення вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в частині недотримання ПрАТ «Єврокар» (код за ) термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 350907,58 гривень».

Не погоджуючись з висновками Акту перевірки в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року на загальну суму податку на додану вартість 256 751,41 гривень, позивачем 10 березня 2020 р. були подані на нього заперечення.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням в частині визначеного відповідачем порушення термінів реєстрації податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року на загальну суму податку на додану вартість 256 751,41 гривень та застосування до позивача штрафу у розмірі 40% у сумі 102700,56 грн. (сто дві тисячі сімсот гривень 56 копійок), нарахованого за затримку реєстрації податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до положень ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (ПК України).

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог 201 ПК, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, як це передбачено абз. 17 п. 201.10 ст.201 ПК України, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Порядок №1246 визначає механізм внесення до ЄРПН відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї. Так, згідно з положеннями пунктів 2, 10, 11 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця), платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 12 зазначеного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться визначені цим пунктом перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п. 14 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Оглядаючи матеріали справи колегія суддів вказує, що позивачем 15 січня 2019 року були складені в електронній формі за допомогою комп`ютерної програми «M.E.Doc» та надіслані на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №89 від 31.12.2018 р., виписану на неплатника з умовним ІПН 00, сума ПДВ 220609,98 грн., податкову накладну №90 від 31.12.2018 року, виписану на отримані послуги нерезидента з умовним кодом ІПН 41, загальна сума ПДВ 36141,43 грн.

Крім того, згідно даних протоколу руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій сформованим комп`ютерною програмою «M.E.Doc» по податковій накладній №90 від 31.12.2018 року, при надсиланні податкової накладної був сформований електронний файл « 3130J20182810.XML», вказаний файл був підписаний електронними цифровими підписами ЕП1: тип Печатка чий 30913130 ПрАТ «Єврокар», ЕП2: тип чий ОСОБА_1 , та надісланий до ЄРПН за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем, а саме комп`ютерної програми «M.E.Doc», з використанням електронної пошти 15.01.2019 року о 16:38:48.

Вказана інформація додатково підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Е.ДОК» за №0207/1 від 02.07.2019 року. У вказаному листі ТОВ «М.Е.ДОК» вказав наступне: «Інформація щодо відправлених документів та отриманих від контролюючого органу квитанцій до електронних звітів, зберігається локально на жорсткому диску комп`ютера підприємства, доступ до якої користувач може отримати через інтерфейс комп`ютерної програми «M.E.Doc» (КП «M.E.Doc»).

Відправка електронних документів, а також отримання квитанцій щодо реєстрації, відбувається без участі серверів розробника, та здійснюється безпосередньо між програмою підприємства та сервером контролюючого органу. Тобто, користувач за допомогою інтерфейсу КП «M.E.Doc» має доступ до необхідної інформації щодо відправки звітності.

Вся інформація щодо відправлення електронного звіту фіксуються в Протоколі подій відповідного документу КП «M.E.Doc». Дата та час відправлення, що фіксується КП «M.E.Doc», залежать від системних налаштувань дати і часу на комп`ютері, з якого проводиться відправлення документу, і зазначається у вкладці «Очікується доставка», яка формується тільки після успішного надсилання документа. Відправка документів з КП «M.E.Doc» можлива двома каналами зв`язку, в залежності від налаштувань користувача, через «Пряме з`єднання» або «Електронну пошту». По замовчуванню використовується Пряме з`єднання, у випадку його відсутності програма виконає відправку по поштовому з`єднанню, однак користувач має можливість самостійно вибрати тип з`єднання для роботи та зазначити його в параметрах системи.

В процесі відправки електронних звітів та отримання квитанцій від контролюючого органу, сервера розробника не задіяні. КП «M.E.Doc» отримує квитанції лише по факту їх надсилання контролюючим органом. Після отримання документа контролюючим органом формується повідомлення про доставку, в якому зазначається дата, ім`я файлу та час доставки електронного звіту на поштову скриньку Державної фіскальної служби України та закріплюється електронним цифровим підписом контролюючого органу. Дана інформація зазначається у вкладці «Очікується квитанція №1» на панелі стану документа.

Суд апеляційної інстанції вказує, що наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта з посиланням на норми ст. ст. 10,11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 р. №557 (Порядок №557), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 р. за №959/30827, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 13 п. 201.10 статті 201 ПК України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Текстове викладення цієї норми не дає підстав для її неоднозначного тлумачення безвідносно до змісту норм Порядку №577, як підзаконного акта, які не можуть застосовуватися з огляду на те, що колізія між нормами актів неоднакової юридичної сили вирішується на користь акта вищої юридичної сили.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 липня 2019 року по справі №0940/1600/18, адміністративне провадження №К/9901/15445/19.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.

Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, датою і часом відправлення електронного документа вважаються дата і час, коли відправлення електронного документа не може бути скасовано особою, яка його відправила.

У відповідності до ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Колегія суддів також не погоджується з твердженнями апелянта, що податкові накладні було зареєстровано у ЄРПН тільки 14.01.2020 р., тобто з порушенням строків реєстрації податкових накладних на більше ніж 364 дні та зазначає наступне.

Податкові накладні №89, №90 від 31.12.2018 р. були надіслані на реєстрацію 15.01.2019 року, що підтверджується протоколами руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій сформованим комп`ютерною програмою «M.E.Doc» та листом Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Е.ДОК» за №0207/1 від 02.07.2019 року, податковими накладними №89, №90 від 31.12.2018 р., які надсилались 15.01.2019 року, а саме: інформацією про властивості вказаних документів, яка містить детальну інформацію про надсилання документа до ЄРПН. Наявність в ній інформації «очікується доставка» в сукупності та взаємозв`язку з листом Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Е.ДОК» за №0207/1 від 02.07.2019 року додатково підтверджує успішність надсилання податкових накладних до ЄРПН 15.01.2019 року.

З аналізу протоколів руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій сформованим комп`ютерною програмою «M.E.Doc» по податковим накладним №97-101 від 31.12.2018 року, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що вказані податкові накладні формувались та надсилались до ЄРПН за допомогою комп`ютерної програми «M.E.Doc» в той же день 15 січня 2019 року: податкова накладна №97 - о 13.13.26 з використанням електронної пошти; податкова накладна №98 - о 13.14.33 з використанням електронної пошти; податкова накладна №99 - о 13.15.20 з використанням прямого з`єднання; податкова накладна №100 - о 13.43.29 з використанням прямого з`єднання; податкова накладна №101 - о 16.24.22 з використанням прямого з`єднання.

Позивачу надіслані квитанції про прийняття документа по податковій накладній №97 - 16.01.2019 р 09.13.40, по податковій накладній №98 - 16.01.2019 р. 09.13.40, по податковій накладній №99 - 18.01.2019 16.14.05, по податковій накладній №100 - 18.01.2019 16.14.05, по податковій накладній №101 - 18.01.2019 16.14.05, тобто усі квитанції надіслані з порушенням визначеного законом строку.

Судом першої інстанції встановлено, що на офіційному сайті http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/364075.html ДФС України 15 січня 2019 року розмістила інформацію, що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою в часі.

Разом з тим, позивач 21 січня 2019 року задекларував податкові зобов`язання по податковим накладним №89, №90 від 31.12.2018 року в таблиці 1.1. додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року.

Згідно абз.2 арк. 3 Акту №178/28-10-52-08/30913130 від 20.02.2020 р. «Про результати перевірки ПрАТ «Єврокар» (код за ) з питань дотримання вимог п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2018 та січень 2020 року», «перевіркою повноти включення сум податку на додану вартість, вказаних у вищезазначених податкових накладних, до сум податкових зобов`язань за відповідні звітні періоди, порушень не встановлено». Таким чином, про існування податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року відповідачу було відомо ще 21.01.2019 року. Крім того, судом встановлено, що листом за №65 від 13.03.2019 року, позивач звертався до відповідача щодо надання інформації щодо статусу реєстрації податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року у зв`язку з відсутністю надісланих контролюючим органом квитанцій про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації податкових накладних. Листом за №14996/10/28-10-48-10 від 25.03.2019 року Відповідач вказаної інформації не надав. Вказану інформацію позивач не отримав і на звернення про надання податкових консультацій.

Колегія суддів зазначає, що повторне надсилання позивачем 14.01.2020 року на реєстрацію податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року з метою включення інформації про такі податкові накладні в ЄРПН, не змінює дати їх первинної відправки на реєстрацію 15.01.2019 року, яка, як встановлено судом, є фактичною датою їх реєстрації в ЄРПН.

За своїм змістом, запит на реєстрацію податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року в ЄРПН, ініційованих позивачем 15.01.2019 р., є тотожним ініціації зазначених накладних 14.01.2020 року, з тією лише відмінністю, що подані до реєстрації 15.01.2019 р. податкові накладні не були зареєстровані в ЄРПН з невідомих позивачу причин, оскільки квитанцію у відповідності до абз. 9 пункту 201.10 статті 201 ПК України позивач не отримував. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в Постанові від 26 червня 2018 року по справі №806/2219/16. Крім того, правильність складання та відсутність підстав для неприйняття або зупинення реєстрації податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року, які надсилались на реєстрацію 15.01.2019 року, підтверджується їх реєстрацією в ЄРПН 14.01.2020 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем вжито всі залежні від нього дії щодо надання (надіслання) податкових накладних №89, №90 від 31.12.2018 року для реєстрації в ЄРПН 15.01.2019 р., тобто в межах строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України, проте квитанцій про прийняття або неприйняття, зупинення реєстрації таких накладних ним не отримано, останні вважаються такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.01.2019 р., а тому підстави для застосування до позивача штрафних санкцій відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року у справі № 260/979/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 04 січня 2021 року у зв`язку з наданням судді Глушку І.В. днів відпочинку у період з 30 по 31 грудня 2020 року.