Справа № 160/700/20
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/700/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року

у справі № 160/700/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2020 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 270415/1-5353-0461 від 26.04.2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскарженого рішення, позаяк здійснюючи оскаржені позивачкою донарахування за 2016 рік з орендної плати за землю, контролюючий орган при визначенні зобов`язань використовував витяг про нормативно грошову оцінку, який сформовано в 2019 році, а не дату виникнення спірних правовідносин.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Головним Управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно з якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення суду, як таке що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач як користувач земельної ділянки, має обов`язок вносити плату за користування землею, утім останньою невірно розраховано розмір орендної плати, у зв`язку з чим контролюючим органом у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб. Скаржник наголошує, що спірне рішення прийнято відповідачем на підставі чинного витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки та відповідає вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для її задоволення та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, позивачка користується земельною ділянкою загальною площею 0,0497 га, кадастровий номер :01:297:0022, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 у рамках договору оренди від 27.10.2010 №5003, укладеного з Дніпропетровською міською радою.

26.04.2019 року контролюючим органом прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення № 270415/1-5353-0461, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 61376,13 грн. (2045870,98 грн. * 3 %).

Приймаючи таке рішення відповідач виходив із того, що надана позивачкою декларація з орендної плати за землю на 2016 рік містить занижений розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки та відповідно сум орендної плати.

Так, за наявною у відповідача інформацією, що викладена ним у листі від 10.06.2019 р. №6813/04-36-53-53 встановлено, що на 2016 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0497 га (кадастровий номер :01:297:0022) відповідно до витягу з технічної документації від 18.04.2019 року № 0804-1914-нго складає 2045870,98 грн., тоді як згідно з поданої позивачкою декларації з орендної плати за землю за 2016 рік нормативна грошова оцінка визначена на рівні 1618096,67 грн.

Саме застосування контролюючим органом нормативної грошової оцінки, яка визначена у Витязі від 18.04.2019 року № 0804-1914-нго і стала підставою для прийняття оскарженого у податкового повідомлення-рішення.

Вирішуючи спірні відносини та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність застосування контролюючим органом під час розрахунку орендної плати за земельну ділянку за 2016 рік нормативно грошової оцінки, зазначеної у витязі, який сформовано у 2019 році, та, як наслідок, збільшення податкового зобов`язання на підставі зазначеного податкового повідомлення-рішення. За переконанням суду витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки завжди містить відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на дату його формування, отже контролюючий орган фактично використав нормативну грошову оцінку земель діючу з 2019 року, у той же час, спірним періодом є 2016 рік.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та з цього приводу зазначає про таке.

Відповідно до п.270.1 ст.270 ПК України, об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

За приписами п.288.2 ст.288 ПК України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно з п.288.1 ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику піс

За приписами п.п.288.3 - 288.4 ст.288 ПК України, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п.288.5 ст.288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки.

Нормами п.п.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Пунктом 289.1 ст.289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з п.289.3 ст.289 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

З огляду на положення наведених норм права, суд першої інстанції правильно виходив з того, що розмір орендної плати за землю має обчислюватись платником податків виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст.201 Земельного кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Підпунктом 14.1.125 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу ХІІІ Податкового кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України Про оцінку земель від 11.12.2003 №1378 (далі Закон №1378) нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно зі ст.18 Закону №1378, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України Про землеустрій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20, ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" від 19.06.2003 №962, за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З огляду на положення наведених норм права, суд першої інстанції правильно зазначив те, що платник податку не має впливу на визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначену у Витягу на момент складання податкової звітності.

У спірному випадку відповідачем не заперечувалась правильність визначення позивачкою розміру орендної плати на час подання податкової звітності, з урахуванням тих Витягів про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які йому видавалися уповноваженим органом Держгеокадастру.

Що ж до застосування відповідачем Витягу від 18.04.2019 року № 0804-1914-нго, суд першої інстанції правильно зазначив те, що такий Витяг не міг бути використанний позивачкою під час визначення податкових зобов`язань, оскільки на час їх визначення, його не існувало.

З цих підстав, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на безпідставність тверджень відповідача про необхідність врахування даних такого Витягу, оскільки спірним періодом є 2016 рік, а зазначений вище витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок отримано контролюючим органом лише у 2019 році.

Ураховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив те, що позивачкою дотримано вимоги податкового законодавства України при обрахунку та сплаті орендної плати за земельну ділянку, зокрема, такі нарахування відповідають мінімальній межі, встановленій ПК України, та умовам договорів оренди землі, тоді як контролючий орган неправомірно збільшив суму грошових зобов`язань з орендної плати, розрахувавши платіж по орендній платі за 2016 рік із застосуванням нормативної грошової оцінки земель діючу з 2019 року.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка, зокрема, висловлена у постанові від 11.06.2019 у справі №826/16900/13-а.

Крім цього суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначено Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 (далі - Порядок №489).

Додатком 9 до Порядку № 489 визначено форму витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

При цьому, вказана форма витягу не містить жодної графи, яка б визначала відповідний період часу, за який слід надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки повинен містити відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на дату його формування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обгрунтовано визнав безпідставним та необгрунтованим використання контролюючим органом, при розрахунку орендної плати, витягу від від 18.04.2019 року № 0804-1914-нго.

Таким чином, обставини справи встановлено правильно, судом ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі № 160/700/20 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі № 160/700/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко