Справа № 523/7527/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/7527/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), за участю третьої особи Пенсійного фонду України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна,9) про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 20 травня 2020 року передано справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Об`єднання Управління Пенсійного фонду України Суворовського району міста Одеси (місцезнаходження: 65025, м. Одеса, вул. Добровольського 125), за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна,9) про зобов`язання відповідача провести перерахунок виплати пенсії за віком з 01.06.2006 року за весь час до 2020 року; стягнення з відповідача неотримані пенсійні виплати з діфінціацій державних гарантій за весь час, до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 28 липня 2020 року після усунення недоліків позовної заяви, ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду з даним позовом, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 01.06.2006 року позивач є одержувачем пенсійних виплат по віку по пільзі з 50 років як мати одиначка дитини з інвалідністю з дитинства.

Так, позивач зазначила, що не погоджується з розміром нарахованої мінімальної пенсії з доплатою держави, оскільки, на думку позивача, нею зароблена пенсія до 1.3 коефіцієнта, а по персоніфікованому документальному реєстру по формі КО-5 № за нарахуванням помісячно з 01.07.2000 року до 01.05.2006 року середньої заробітної плати за вирахуванням 10% тобто, за 60 місяців останніх коефіцієнт особистий 0, 761, але згідно з ст. 29 п. 1 трудовий стаж 01.09.1972 року по 30.10.2006 року дорівнює 1,00833 та на 2020 рік уявляє 1025, але 369 місяців згідно трудової книжки та реєстру по формі КО-5 на ім`я позивача з 01.06.1999 року до 01.05.2020 року.

Також, позивач вважає, що відповідачем не враховано два роки навчання в ПТКУ відповідно до довідки, яка втрачена відповідачем. На думку позивача, трудовий стаж нараховується за період праці в одинарному підрахунку, а середній заробіток згідно реєстру по формі КО-5 за період не менше 60 місяців з 01.07.2000 року в повному обсязі.

Також позивач зазначила, що про факт обрахунку дізналась, отримавши виписки з документів пенсійного фонду та про нулі з заводу ПЗЖБК, де вона працювала на шкідливому виробництві і ще на 2/3 знизили зарплату в 2002 року зарплати у цеху.

На думку позивача, відповідач мав право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, виданих для оформлення пенсійних виплат, а також перевіряти обґрунтованість їх оформлення і достовірність для визначення розміру заробленої пенсії.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок виплати пенсії за віком з 01.06.2006 року за весь час до 2020 року та виплатити неотриману суму пенсії.

Ухвалою від 28 липня 2020 року задоволено клопотання позивача та витребувано у ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "КУЛІНДОРОВСЬКИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ КОНЦЕРН"" (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, Куліндоровський промузел, Старокиївська дорога, 10а) належним чином засвідчені копії відомостей щодо заробітної плати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за періоди роботи з 04.05.1994 року по 30.10.2006 рік на заводі залізобетонних виробів робочих днів, а саме: з 04.05.1994 року по 30.08.1997 року та з 01.02.2002 року по 30.10.2006 року та надати до суду протягом 5-ти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою від 22 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Об`єднання Управління Пенсійного фонду України Суворовського району міста Одеси (місцезнаходження: 65025, м. Одеса, вул. Добровольського 125), за участю третьої особи Пенсійного фонду України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна,9) про зобов`язання вчинити певні замінено відповідача Об`єднання Управління Пенсійного фонду України Суворовського району міста Одеси (місцезнаходження: 65025, м. Одеса, вул. Добровольського 125) на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83). Розгляд справи розпочато спочатку.

До суду 13 жовтня 2020 року на виконання ухвали суду ГУПФУ в Одеській області надало копію пенсійної справи позивача (Т.1, а.с.91-275).

У встановлений судом строк до суду від відповідача - ГУПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 42645/20 від 13.10.2020 року), в якому відповідач заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що у позовній заяві відсутні посилання на будь-які інші документи, які встановлюють інший розмір заробітної плати Позивачки у спірний період.

Так, відповідач зазначив, що в пенсійній справі позивача містяться індивідуальні відомості про застраховану особу за 2002 рік у ВАТ «Куліндоровський завод залізобетонних виробів», згідно з якими заробітна плата позивачки за 2002 рік становить 1538, 30 грн. та індивідуальні відомості про застраховану особу за 2002 рік у Житлово-експлуатаційному підприємстві Суворовського району, згідно яким заробітна плата позивачки за 2002 рік становить 1891, 60 грн. + 48, 40 грн. лікарняних, загалом 1940 грн. Саме такі суми враховані при розрахунку пенсії позивачки, що підтверджується у довідці формою ОК 5.

Щодо заробітної плати у період до 01.01.2000 року, відповідач зазначив, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Однак, в матеріалах пенсійної справи позивача відсутня така довідка.

Крім того, відповідач зазначив, що ним були зроблені запити до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради щодо надання архівних довідок про заробітну плату позивачки за період роботи з 04.05.1994 року по 10.04.2001 на підприємстві Куліндоровський завод залізобетонних виробів, але згідно з листа Департаменту від 13.06.2019 року, документи особового складу зазначеного підприємства на зберігання не надходили, відтак немає можливості підтвердити заробітну плату позивачки за спірний період.

Щодо тверджень позивачки про не зарахування до її страхового стажу періоду навчання, відповідач зазначив, що після підтвердження факту навчання, період з 01.09.1972 по 02.06.1974 було зараховано до страхового стажу Позивачки, про що свідчить розрахунок стажу.

Таким чином, відповідач вважає, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Позивач відповідь на відзив не надав.

Третя особа письмові пояснення по справі не надала.

До суду 16 листопада 2020 року (вхід. № 48573/20) від ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "КУЛІНДОРОВСЬКИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ КОНЦЕРН" надійшов лист, відповідно до якого повідомлено про те, що у ТОВ відсутня витребувана судом інформація, оскільки у період з 1994 року по 2006 рік товариство не здійснювало свою діяльність як юридична особа та як наслідок не мало можливості укладення трудових договорів відповідно до законодавства.

Ухвалою від 18 листопада 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів - до 20 грудня 2020 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання 18 листопада 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 17 грудня 2020 року на 15 годину 00 хвилин.

До суду 28 жовтня 2020 року (вхід. № 45112/20) від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач та третя особа повідомлені про дату, час та місце судового засідання засобами електронної пошти, про що свідчить звіт від поштового сервера.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 17 грудня 2020 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом (т.1, а.с.4).

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що за заявою про призначення пенсії, пенсійним органом призначено ОСОБА_1 пенсію за віком матері дитини з інвалідністю з дитинства з 24 травня 2006 року, що підтверджено протоколом 45514 від 12.09.2006 року (а.с. 92, т.1).

Згідно з матеріалів пенсійної справи, позивач подала заяву з проханням призначити пенсію без довідки про заробітну плату до 01.07.2000 року (а.с. 120, т.1).

З копії трудової книжки, яка міститься в пенсійній справі позивача, суд встановив, що ОСОБА_1 працювала з 04.05.1994 року у виробничому об`єднанні «Одесзалізобетон» завод ЖБК (надалі ВАТ «ПЗЖБК») по 07.05.2003 року; з 06.05.2003 року у ПСГ «Интострой»; з 01.04.2005 року у ТОВ «Куліндоровський індустріальний концерн».

Не погоджуючись з проведеним розрахунком пенсії, позивач зверталась із запитами до відповідача та листом від 31.07.2019 року вих. №17341/Є-11 Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України повідомив позивача про те, що пенсію позивачу обчислено згідно з вимог законодавства.

Позивач вважає, що їй неправомірно зроблено розрахунок пенсії, а тому звернулась з даним позовом до суду.

Судом досліджена належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 (надалі - Закон №1058), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

З аналізу вказаної норми вбачається, що заробітна плата за 60 календарних місяців підряд у період до 01 липня 2000 року може бути врахована при обчисленні пенсії виключно за наявності довідки про заробітну плату та за умови підтвердження відомостей, зазначених у такій довідці, первинними документами підприємства.

Відповідно до пп. 3 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду №22-1 від 25.11.2005 (надалі - Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

Суд встановив, що позивач не подала таку довідку та подала заяву про призначення пенсії без довідки про заробітну плату до 01.07.2020 року.

Відповідач зазначив, що враховуючи те, що в матеріалах пенсійної справи відсутня довідка про заробітну плату Позивачки у період до 01 липня 2000 року, у Головного управління були відсутні правові підстави для врахування заробітної плати за спірний період, а також відсутня фактична можливість, оскільки відсутні будь-які відомості щодо заробітної плати Позивачки у період до 01.07.2000 року.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що Головне управління зверталось до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради із запитом щодо надання архівних довідок про заробітну плату Позивачки за період роботи з 04.05.1994 по 10.04.2001 на підприємстві Куліндоровський завод залізобетонних виробів та відповідно листа Департаменту №2268-11.1-33 від 13.06.2019 року документи з кадрових питань зазначеного підприємства на зберігання не надходили (т.1,а.с.261).

Тобто суд доходить висновку, що відповідачем вжиті заходи щодо отримання документів стосовно позивача з метою визначення розміру пенсії.

Судом надсилався запит до ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» щодо надання інформації щодо заробітної плати позивача за періоди роботи з 04.05.1994 року по 30.10.2006 рік на заводі залізобетонних виробів робочих днів, а саме: з 04.05.1994 року по 30.08.1997 року та з 01.02.2002 року по 30.10.2006 року.

До суду 16 листопада 2020 року (вхід. № 48573/20) від ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "КУЛІНДОРОВСЬКИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ КОНЦЕРН" надійшов лист, відповідно до якого повідомлено про те, що у ТОВ відсутня витребувана судом інформація, оскільки у період з 1994 року по 2006 рік товариство не здійснювало свою діяльність як юридична особа та як наслідок не мало можливості укладення трудових договорів відповідно до законодавства.

Таким чином, твердження позивача щодо неврахування відповідачем її заробітної плати за період роботи у ВАТ "Куліндоровський завод залізобетонних виробів" у період до 01.01.2000 та заниження заробітної плати у період з 01.01.2002 по 31.12.2002 року не знайшли підтвердження під час розгляду справи, оскільки такі документи відсутні у матеріалах пенсійної справи.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2002 звітний рік у ВАТ "Куліндоровський завод залізобетонних виробів", згідно з яким заробітна плата Позивачки за 2002 рік становить 1538,30 гри., та індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2002 звітний рік у Житлово-експлуатаційному підприємстві Суворовського району, згідно яким заробітна плата Позивачки за 2002 рік становить 1891,60 грн. + 48,40 грн. лікарняних, загалом 1940 грн. Таким чином, заробітна плата Позивачки за 2002 рік на обох підприємствах складає 3478,30 грн. та саме така сума була врахована при розрахунку розміру пенсії Позивачки, що підтверджується у довідці за формою ОК5 (Т.1, а.с. 177-179).

Враховуючи відсутність інших доказів щодо заробітної плати позивача, ніж тих, які наявні у пенсійній справі позивача, суд вважає, що відповідачем правомірно розраховано пенсію позивача.

Стосовно тверджень позивача про не зарахування до її страхового стажу періоду навчання з 01.09.1972 року по 02.06.1974 року, суд зазначає, що вони не відповідають дійсним обставинам у справі.

Так суд встановив, що 21.09.2018 року позивачка звернулась до Головного управління із заявою про надання допомоги у витребуванні документів для підтвердження страхового стажу, а саме просила сформувати запит для підтвердження її навчання у період з 01.09.1972 року по 01.07.1974 року та Головне управління направило запит №1825/04 від 09.10.2018 до архівного відділу адміністрації округа м. Жовтневий Республіки Башкортостан Російської Федерації, на який отримало відповідь про підтвердження факту навчання, та відповідачем було зараховано період з 01.09.1972 по 02.06.1974 року до страхового стажу Позивачки, про що свідчить розрахунок стажу (Т.1, а.с.201).

Будь-яких інших документів, які підтверджують розмір заробітної плати позивача у спірний період, позивачем не надано, а тому суд вважає, що відповідачем правомірно здійснено перерахунок заробітної плати позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову з посиланням на відповідні докази, довів правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно до приписів ст. 139 КАС України, судовий збір не підлягає стягненню на користь позивача та відсутні витрати відповідача, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), за участю третьої особи Пенсійного фонду України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна,9) про зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.