Справа № 295/8723/20
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/8723/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Попова Олександра Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2810857 від 11.07.2020 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 11.07.2020 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, оскільки жодних доказів про будь-які правопорушення, вчинені позивачем у вказаний у постанові день та час відповідачем надано не було. Крім того у постанові відсутній його підпис та відмітка про отримання копії цієї постанови.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.08.2020 року у зазначеній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника УПП в Житомирській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог відзиву зазначено, що 11.07.2020 року під час несення служби на автодорозі М-21 Виступовичі Житомир Могилів-Подільський за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу Audi А6 з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 81 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після цього було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідач стверджує у відзиві, що інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, та попросив пред`явити передбачені пунктом 2.1 ПДР України документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів відносно позивача. Відповідач зазначає, що факт правопорушення підтверджується фотознімками та відеозаписом з приладу TruCam, на яких зафіксовано швидкість транспортного засобу позивача, а також звертає увагу, що інформація про те, що позивач дізнався про вчинене ним правопорушення лише зі змісту оскаржуваної постанови спростовується відеозаписом. До відзиву був долучений диск із відповідним відеозаписом.

10.09.2020 на адресу суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив, у якій позивач з позицією відповідача не погоджується з огляду на те, що станом на теперішній час в підрозділах Національної поліції України відсутній чинний нормативно-правовий акт, який дозволяє використовувати технічні прилади, за допомогою яких здійснюється фіксація порушень швидкісного режиму транспортних засобів. За словами позивача, в інструкції, яка визначає порядок застосування технічного приладу «Трукам», присутня інформація, яка вказує період або квартал, протягом якого повинні відбуватися каліброки або градування, однак таких доказів працівники поліції не надають. Позивач зазначає, що наданий відповідачем відеозапис не повний, містить переривчасті сюжети та по часу не збігається з фото, а фотографія, яка додана до матеріалів справи, завірена неналежним чином, відсутнє підтвердження відповідності копії вказаного доказу оригіналу. Вважає, що працівниками поліції не доведений факт порушення ним ПДР, а всі докази, які відповідач надав для суду, не мають юридичної сили та не завірені належним чином, а тому просить задовольнити позов. Окремо пунктом позивач просив поновити строк для подачі відповіді на відзив, проте оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 такий строк пропущено не було, суд не знаходить підстав для вирішення питання щодо його поновлення.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 11.07.2020 року інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Поповим О.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕAМ №2810857, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Audi А6, н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті перевищив дозволену швидкість на 31 км/год., а саме рухався зі швидкістю 81 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.). Швидкість руху вимірювалася приладом TruCam 000771.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Суд, надаючи оцінку діям відповідача інспектора, виходить з того, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні, допустимі, достовірні та достатні докази такого правопорушення, чого в даному випадку не було дотримано.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому за змістом частиною 2 указаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за перевищення швидкості в межах населеного пункту.

Із матеріалів справи слідує, що відповідачем до відзиву на позовну заяву додано DVD-диск із записами з нагрудної камери поліцейського та фотознімки з лазерного вимірювача швидкості.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить інформацію про здійснення фіксації правопорушення виключно приладом TruCam 000771. До оскаржуваної постанови додавались фото, зроблені за допомогою указаного приладу.

Проте, на переконання суду, додані представником УПП в Житомирській області до відзиву пару фотознімків із лазерного вимірювача швидкості не можуть вважатись, в першу чергу, достовірними та достатніми доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки із наданих відповідачем зображень неможливо достеменно встановити їх безпосередній зв`язок із обставинами та подією, про які йдеться мова у оскаржуваній постанові. Надані суду фотографії не можуть передати інформацію чи перебував автомобіль позивача взагалі у русі на момент здійснення фотофіксації. Крім того, відповідачами не надано доказів, що фотознімки були зроблені в населеному пункті із встановленими знаками «Гуйва» та конкретно на цій ділянці, про яку ведеться мова у постанові. Наведені на фотознімку дані географічних координат (широта та довгота) не є достатньою інформацією в цій частині, а перевірити такі відомості взагалі неможливо без застосування спеціальних засобів.

Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача відповідач не надав.

Суд критично ставиться до відеозапису із нагрудного відеореєстратора інспектора УПП в Житомирській області як до доказу наявності адміністративного правопорушення та вини позивача у його вчиненні, оскільки в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено відеофіксацію. Таким чином наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зазначена правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 24 лютого 2019 року у справі № 592/5576/17 та від 19 лютого 2020 року в справі №524/1284/17.

Отже, наявність події та складу адміністративного правопорушення, яке виявилось у перевищенні позивачем дозволеної швидкості для руху у населеному пункті на 31 км/год, як обов`язкова умова притягнення особи до адміністративної відповідальності, не підтверджена наявними в матеріалах справи доказами.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується наявність події і складу адміністративного порушення, які визначені у постанові інспектора, та відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд зазначає, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав достатніх та достовірних доказів, які б чітко вказували на те, що позивачем було допущено перевищення швидкісного режиму в населеному пункті на 31 км/год, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 122, 222, 245, 251, 258, 279, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 11.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2810857, винесену інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Поповим Олександром Сергійовичем, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 04.01.2021

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області (адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96).

Відповідач: Інспектор Управління патрульної поліції в Житомирській області Попов Олександр Сергійович (адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96).

Суддя