Справа № 200/6587/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р. Справа№200/6587/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

за участі:

секретаря судового засідання Перерви Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Д`яконової К.І.,

представника відповідача Віціни О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що з 13.09.2010 року він перебував на службі у Органах внутрішніх справ - обіймав посаду заступника командира батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області - відповідав за роту № 2 БКС ГУНП в Донецькій області. Згідно із функціональними обов`язками заступника командира батальйону конвойної служби, відповідно до внутрішнього розподілу функцій та завдань підрозділу є забезпечення конвоювання затриманих і взятих під варту осіб до судових установ. Позивач не був матеріально-відповідальною особою, договорів про матеріальну відповідальність не укладав.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 01.06.2020 року № 1085 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області та їх покарання», зокрема, дільничного офіцера поліції сектору превенції Мангушського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 (0123980), який на момент здійснення дисциплінарного проступку займав посаду заступника командира батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області, рекомендовано звільнити зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1, 2, 6, 13 ч. 3 ст. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1,4 п. 5 розділу І, абзаців 1, 2, 3 п. 1, абзацу 4 п. 2 розділу 11, абзацу 2 п. 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п.п 9,12 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, неналежному виконанні службових обов`язків, відданні незаконних наказів, використанні службових повноважень та державного майна в приватних інтересах, відсутності контролю за дотриманням підлеглими особами службової дисципліни.

Постановленню зазначеного наказу передувало службове розслідування, яке було проведено на підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 23.03.2020 року № 569. За фабулою наказу № 1085 від 01.06.2020 року, капітан поліції ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника командира БКС ГУНП в Донецькій області, усвідомлено, нехтуючи вимогами чинного законодавства України, Присягою поліцейського та службовими обов`язками, використовуючи службові повноваження, сприяв підлеглим у вчиненні неправомірних дій та їх приховуванні шляхом віддання незаконних наказів їх безпосереднім керівникам щодо невтручання у транспортну діяльність підпорядкованих взводів.

Відповідно до витягу з кадрового наказу ГУНП в Донецькій області від 10.06.2020 року № 238 о/с по особовому складу, капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підставу звільнення зазначено: наказ ГУНП в Донецькій області від 01.06.2020 року № 1085.

Позивач не згодний з наказом про звільнення від 10.06.2020 року № 238 о/с, оскільки ним не здійснювалось дисциплінарного проступку, вчинення якого встановлено відповідно до наказу № 1085 від 01.06.2020 року «Про порушення трудової дисципліни».

Позивач зазначив, що Наказ № 1085 від 01.06.2020 року не містить посилань на будь-які конкретні нормативно правові акти або положення чинного законодавства, яким керується у своїй роботі позивач, як заступник командиру БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 , які ним було порушено або недодержано. У наказі не конкретизується на якому етапі та при здійснення/нездійсненні яких саме повноважень допущено дисциплінарне порушення та в чому саме воно полягало, який свій службовий обов`язок позивач виконав неналежним чином або які саме незаконні накази були видані підлеглим йому працівникам.

Позивач вважає, що застосування до нього такого дисциплінарного стягнення як звільнення з ОВС в контексті спірних правовідносин здійснено без урахування співмірності тяжкості вчиненого проступку та обраного виду дисциплінарного стягнення.

Обраний у даному випадку вид дисциплінарного стягнення є найсуворішим. У даному випадку діючі дисциплінарні стягнення у позивача на час звільнення зі служби були відсутніми, дисциплінарний проступок був виявлений співробітниками відповідача, обставини цього не набули широкого громадського резонансу, завдання шкоди, в т.ч. репутації чи авторитету правоохоронного органу; зайняття позивачем керівної посади не свідчить про обов`язковість застосування до нього одразу стягнення у вигляді звільнення зі служби, навпаки, Дисциплінарним статутом передбачена лише можливість звільнення з посади.

З наведених підстав позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.06.2020 року № 1085 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону конвойної служби ГУНП в Донецький» в частині притягнення капітана поліції ОСОБА_1 (0123980), який на момент постановлення наказу займав посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Мангушського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10.06.2020 року № 238 о/с про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0123980), який займав посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Мангушського відділення поліції Центрального відділу за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

- поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Мангушського відділення поліції Центрального відділу з 11.06.2020 року.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 11.06.2020 року по день ухвалення судом рішення у даній справі та судові витрати у справі.

Ухвалою від 20 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що наказом ГУНП в Донецькій області від 23.03.2020 № 569 призначено службове розслідування, яке відповідно до вимог законодавства продовжено до 20.05.2020 наказом ГУНП в Донецькій області від 21.04.2020 № 785.

За результатами службового розслідування видано наказ ГУНП в Донецькій області від 01.06.2020 № 1085 та прийнято рішення звільнити ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни,

У ході проведення службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників БКС ГУНП в Донецькій області встановлено порушення службової дисципліни, законодавчих та нормативно-правових актів з боку 23 працівників, у тому числі і ОСОБА_1 , відсутність контролю з боку останнього за дотриманням підлеглими службової дисципліни.

Під час вивчення дорожньої документації виявлено недостовірність відомостей стосовно використання та обліку експлуатації службового транспорту, закріпленого наказом ГУНП в Донецькій області від 02.01.2020 № 1 за працівниками БКС ГУНП в Донецькій області, у тому числі і за позивачем, що призвело до необґрунтованого списання пального, виданого на службові транспортні засоби підрозділу. Даний факт підтверджується витягами з дорожніх журналів взводу № 1 та взводу № 2 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області (№№ 184, 185, 186, 187, 190 та 191), копіями дорожніх листів, отриманою інформацією з Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» щодо видачі працівникам БКС ГУНП в Донецькій області в січні - лютому 2020 року ув`язнених і засуджених.

Також встановлено, що командир взводу № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 , маючи домовленість із заступником командира БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 про розподіл між собою залишків пального, віддавав незаконні накази підпорядкованим водіям щодо незаповнення ними належним чином дорожньої документації, в якій у подальшому, з метою приховування фактів привласнення невикористаного пального, завищував реальні показники загального пробігу службового автотранспорту. Про це свідчать пояснення ОСОБА_2 , надані під час проведення службового розслідування.

Отже, поліцейський ОСОБА_1 , займаючи керівну посаду, не вжив заходів по запобіганню вчиненню протиправних дій з боку ОСОБА_2 та сприяв у скоєнні порушень останнім, використовуючи службові повноваження та державне майно в приватних інтересах, чим також допустив порушення.

Перебуваючи на керівній посаді - заступника командира БКС ГУНП в Донецькій області, позивач був наділений не лише певними правами керівника, а і відповідними обов`язками щодо контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни та законності, однак, усвідомлено, нехтуючи вимогами законодавства, Присягою поліцейського та службовими обов`язками, використовуючи службові повноваження, сприяв підлеглим у вчиненні неправомірних дій та їх приховуванні шляхом видання незаконних наказів їх безпосереднім керівникам щодо невтручання в транспортну діяльність підпорядкованих взводів

Відтак відповідач вважає, що під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та його звільнення ГУНП в Донецькій області не був порушений порядок і строки накладення дисциплінарного стягнення, передбачені Дисциплінарним статутом, а також строки виконання такого наказу. За таких підстав, вимоги позивача про скасування наказів є безпідставними.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог (т.2 а.с.145-159). Просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України, на час виникнення спірних відносин обіймав посаду заступника командира батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області - відповідав за роту № 2 БКС ГУНП в Донецькій області.

30.03.2020 наказом ГУНП в Донецькій області № 123 о/с від 30.03.2020 року ОСОБА_1 призначено дільничним офіцером поліції сектору превенції Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області та увільнено від посади заступника начальника батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області.

Зібраними та дослідженими матеріалами справи підтверджується, що доповідною запискою від 20.03.2020 року на ім`я начальника ГУНП в Донецькій області старший інспектор автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_3 повідомив про порушення автотранспортної діяльності працівниками взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області (т.1 а.с.174-176). Зазначив, що за даними дорожнього листа, журналу виїздів та повернення автотранспортного взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області автомобіль ГАЗ 3307 н/з 051018 здійснив виїзд 27.02.2020 року (загальний пробіг за день склав 198 км). Працівниками автотранспортного відділення було переглянуто відео з камер спостереження Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за 27.02.2020 року та встановлено, що зазначений транспортний засіб не здійснював виїзд.

Також за даними дорожньої документації в період з 03.03.2020 року по 05.03.2020 року з загальним пробігом 199 км здійснював виїзд автомобіль ПАЗ-4234 н/з НОМЕР_1 , однак під час перегляду відео з камер спостереження ВП ГУНП в Донецькій області за 05.03.2020 року встановлено, що зазначений транспортний засіб також не здійснював виїзд.

Під час огляду автомобілю ГАЗ 3307 н/з НОМЕР_2 встановлено, авто обладнано ГБО та залишки газу в баку ГБО відсутні, однак на датчику рівня палива (газу) залишок палива складає 1/4 баку.

Під час звірки дорожніх листів та показників спідометру розбіжностей не виявлено. На службовий автомобіль ГАЗ 3302 н/з НОМЕР_3 згідно дорожнього листа паливо не видавалось, враховуючи загальний пробіг на момент перевірки за березень 2020 року 2373 км, із залишком палива з минулого місяця 14 л, що призвело до порушення вимог п. 10, 12 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання службового транспорту Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757. Відомості про видачу палива за березень 2020 року майор ОСОБА_4 , відповідальний за автотранспортну діяльність взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області не вів взагалі, контрольно-наглядова справа для перевірки останнім не надавалась, що призвело до порушення вимог п. 6 розділу І Порядку використання і зберігання службового транспорту Національної поліції.

Крім того, під час перевірки боксу, в якому зберігалися службові автомобілі ПАЗ-4234 н/з НОМЕР_1 та ГАЗ 3307 н/з НОМЕР_2 виявлено нову автогуму в кількості 12 шт., однак актами встановлення від 18.12.2019, засвідченого підписами матеріально-відповідальних осіб на вказані службові автомобілі було встановлено нову автогуму. При огляді зазначених авто на них було виявлено стару автогуму.

Наказом ГУНП в Донецькій області № 569 від 23.03.2020 року призначено службове розслідування, яке було продовжено до 20.05.2020 наказом ГУНП в Донецькій області від 21.04.2020 № 785 (т. 1 а.с.130-135).

Доповідною запискою від 31.03.2020 року капітан поліції ОСОБА_3 та старший інженер автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 повідомили керівництво про порушення автотранспортної діяльності працівниками взводу № 4 роти № 2 БКС ГУНП в Донецькій області (т. 1 а.с. 183-184).

У вказаній доповідній повідомлено те, що під час огляду службового автотранспорту на ньому за документами мали бути нові автомобільні шини, проте на авто виявлено старі шини, а нові знайдено в приватних гаражах заступника командира взводу № 4 роти № 2 та командира взводу № 4 роти № 2.

Крім того, на службовому спеціальному автомобілі ГАЗ-3302-206 н/з 051849 було виявлено не зареєстроване газобалонне обладнання.

Перевіркою дорожньої документації виявлені порушення в веденні дорожніх листів.

На адресу начальника ГУНП в Донецькій області спрямовано доповідну записку від 01.04.2020 року старшого інженера автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Донецькій області про встановлені ним порушення автотранспортної діяльності працівниками взводу № 2 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області (т.1 а.с.185). У доповідній записці повідомлено, що спеціальний службовий автомобіль ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_4 потребує акумуляторної батареї, цей автомобіль знаходився без неї, у зв`язку з чим його експлуатація була неможлива, однак згідно дорожнього листа № 204 за січень 2020 та дорожнього листа № 12 за лютий 2020 вказаний автомобіль використовувався та його пробіг склав 3248 км.

В ході службового розслідування позивач ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, користуючись правом, закріпленим у статті 63 Конституції України (т.1 а.с.171-172).

Водночас, матеріали службового розслідування містять пояснення інших осіб.

Зокрема, командир взводу № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 пояснив, що з моменту створення батальйону до лютого 2020 року у взводі № 1 роти № 1 БКС ГУНП в Донецькій області обліковувалося 11 автомобілів, на які отримувалося пальне в середньому близько 4500 л. у зв`язку з тим, що даний об`єм палива автомобілями взводу фактично не використовувався, він звернувся до заступника командира БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 та запитав, що робити із залишками пального, які у середньому складали 2000 л. Останній запропонував списувати залишок, як використаний, а в реальності розподіляти його навпіл між ними. ОСОБА_2 погодився на цю пропозицію.

З вересня 2019 року по лютий 2020 року ОСОБА_2 , отримуючи пальне як у талонах, так і на старт-карти, залишки пального розділяв з ОСОБА_1 навпіл. Позивач заносив йому талони на паливо чи старт-карти із залишком палива, після чого, через деякий час ОСОБА_1 віддавав йому заправні чеки, які він долучав до дорожніх листів та передавав їх до ЦЗ ГУНП в Донецькій області.

Як розпоряджався ОСОБА_1 своєю частиною залишків ОСОБА_2 не знає, а із своєї половини частину він використовував на ремонт службового автотранспорту, частину переводив у готівку, яку залишав собі. Таким чином, після продажу палива, готівкою він отримував в середньому від 5000 гривень до 15000 гривень щомісяця (т.1 а.с.161-162).

Також, командир взводу №2 роти №1 БКС ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 в ході службового розслідування пояснив, що його запросив ОСОБА_1 , та сказав, що з 370 л. А-92, які він отримує на службовий автомобіль ГАЗ-3302, він повинен віддавати йому 200 л та 170 л залишати в себе для заправки та вирішення проблем з ремонтом, а що залишиться - забирати собі.

За твердженням ОСОБА_8 кожного місяці після отримання палива в АВ ЦЗ ГУНП він віддавав ОСОБА_1 смарт-карти на паливо об`ємом 370 л, з якої ОСОБА_1 знімав 200 л А-92 та через деякий час віддавав смарт-картку із залишком палива та заправні чеки, які долучалися до дорожніх листів та передавалися до АВ ЦЗ ГУНП області.

Як розпоряджався ОСОБА_1 своєю частиною залишків ОСОБА_8 не відомо, а свою частку він переводив у готівку, якою отримував в середньому 1000-1200 грн. (т.1 а.с.163-164).

19.05.2020 року начальником ГУНП в Донецькій області затверджено висновок службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників БКС ГУНП в Донецькій області (т.1 а.с.89-129).

Наказом ГУНП в Донецькій області від 01.06.2020 № 1085 за результатами службового розслідування прийнято рішення звільнити ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2, 6, 13 ч. 3 ст. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3, ч. 5 ст. 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 4 п. 5 розділу І, абзаців 1, 2, 3 п. 1, абзацу 4 п. 2 розділу II, абзацу 2 п. 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п.п. 9, 12 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 № 757, неналежному виконанні службових обов`язків, відданні незаконних наказів, використанні службових повноважень та державного майна в приватних інтересах, відсутності контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни.

Цим же наказом ще 22 працівників Національної поліції притягнуто до дисциплінарної відповідальності (т.1 а.с.33-35, 84-88).

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10.06.2020 року № 238о/с дільничного офіцера поліції сектору превенції Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (т.1. а.с.36, 83).

З висновками службового розслідування та винесеними відповідачем наказами щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач не погодився з підстав, викладених у позовній заяві.

З урахуванням встановлених у справі обставин, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Загальні засади діяльності, а також статус поліцейських, підстави дисциплінарної відповідальності встановлено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580- № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.

За приписами статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Обов`язки керівника визначені статтею 3 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з посади.

При цьому, Дисциплінарним статутом не передбачено застосування дисциплінарних стягнень в порядку послідовності, визначення виду стягнення вирішується начальником згідно його повноважень, з урахуванням висновків службового розслідування та при наявності підстав для його накладення.

Звільнення зі служби, як вид стягнення може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах поліції.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з Національної поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Принципи етики для працівників Національної поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), затверджених наказом МВС України від 09.11.2006 року № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил, зокрема, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

При цьому, вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників органів внутрішніх справ.

Згідно зі статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Отже, приймаючи присягу працівника Національної поліції України позивач склав присягу «дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки», тоді як вищезазначені обставини, встановлені відповідачем під час службового розслідування у відношенні позивача, суперечать морально-етичним принципам, встановленим співробітникам Національної поліції.

Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів Національної поліції, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України.

Недодержання працівником поліції наведених вище норм є безумовною підставою вважати його таким, що вчинив дисциплінарний проступок.

Незважаючи на те, що представником відповідача усно повідомлено про відкриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК України з посиланням на відповідний витяг з ЄРДР від 10.06.2020 року, суд зауважує, що позивача звільнено не за вчинення кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII), а у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII).

Щодо строків застосування дисциплінарного стягнення суд зазначає, що відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вказаних норм за доповідною запискою від 20.03.2020 року службове розслідування призначено наказом № 569 від 23.03.2020 року.

Стороною позивача вказано на матеріали службового розслідування (пояснення про надання позивачем незаконних вказівок щодо списання палива), з яких випливає, що ці події могли відбуватися наприкінці жовтня 2019 року (пояснення ОСОБА_8 ), вересня-жовтня 2019 року (пояснення ОСОБА_2 ). Тому суд рахує, що з жовтня 2019 року на дату призначення службового розслідування - 23 березня 2020 року не сплив 6-ти місячний строк для притягнення до відповідальності, до якого не включається строк проведення самого службового розслідування.

Крім того, суд відхиляє доводи позивача про відсутність факту його притягнення до матеріальної відповідальності, відсутність укладення договору про повну матеріальну відповідальність.

З обставин справи випливає, що дисциплінарна відповідальність застосована до позивача саме з підстав систематичних порушень службової дисципліни та етики поліцейського, які є несумісними з подальшим проходженням служби незалежно від спричинення майнової шкоди.

Доводи позивача про відсутність порушень ним функціональних обов`язків суд вважає необґрунтованими, оскільки вчинені позивачем та встановлені службовим розслідуванням вчинки позивача здійснені за межами його функціональних обов`язків і не могли бути передбачені останніми.

Зокрема, службовим розслідуванням встановлено, що, враховуючи викладені функціональні обов`язки заступника командира БКС, та командира БКС, комісія приходить до висновку, що ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , перебуваючи на керівних посадах, були наділені не лише певними правами керівників, а і відповідними обов`язками щодо контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни та законності, і якщо ОСОБА_11 лише самоусунувся від виконання цих обов`язків, ОСОБА_1 усвідомлено, нехтуючи вимогами чинного законодавства України, Присягою поліцейського та службовими обов`язками, сприяв підлеглим у вчиненні неправомірних дій та їх приховуванні шляхом віддання незаконних наказів їх безпосереднім керівникам щодо невтручання у транспортну діяльність підпорядкованих взводів, що дискредитує його не лише як керівника, а і як поліцейського.

Відповідачем у якості доказів неправомірних дій працівників батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області, в тому числі позивача, до матеріалів справи надано низку доповідних записок та рапортів, складених посадовими особами батальйону конвойної служби ГУНП в Донецькій області стосовно порушень, встановлених службовим розслідуванням.

Водночас, зі свого боку позивач висновки службового розслідування не спростував, під час його проведення не скористався правом надати відповідні пояснення щодо суті поставлених питань.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

За приписами підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема є поліцейські.

Крім того, підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону № 580-VIII, відповідно до якої, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

Службовим розслідуванням було встановлено грубе порушення дисципліни з боку позивача. Тому, враховуючи характер проступку, обставини, за яких його скоєно, керівником відповідача було прийнято рішення про звільнення позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку що відповідачем правомірно винесено накази від 01.06.2020 року № 1085 та від 10.06.2020 року № 238 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за вчинки, несумісні з подальшим проходженням служби, а тому підстави для поновлення позивача на роботі відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні

З наведених підстав, з огляду на зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність вчинків позивача з подальшим проходженням служби в поліції.

На підставі викладеного, вимоги позивача про визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Донецькій області від 01.06.2020 року № 1085 та від 10.06.2020 року № 238 о/с, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, через відмову у задоволенні позову відсутні підстави для розподілу понесених позивачем судових витрат.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 287, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного управління Національної поліції України в Донецькій області (87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 86, ) про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 17 грудня 2020 року. Рішення складено у повному обсязі 28 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов