Справа № 320/12888/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

31 грудня 2020 року м. Київ № 320/12888/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернулось до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 49 039,44 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з недоліками позовної заяви, а саме не наданням до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

24.12.2020 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Розглянувши позовну заяву та заяву про усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу з огляду на наступне.

Так, зі змісту мотивувальної частини ухвали суду від 14.12.2020 встановлюється, що підставою для залишення позовної заяви без руху була її невідповідність вимогам статей 160,161 КАС України, а саме - до позовної заяви додано документ про сплату судового збору, що було подано позивачем при зверненні до Київського окружного адміністративного суду в межах іншої адміністративної справи, а саме справи №320/12182/20.

При цьому, позивачем у встановлений судом строк не усунено зазначених недоліків позовної заяви, а саме не надав до суду належного оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн., не повідомлено суд про наявність вагомих підстав, які унеможливлюють виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, та не заявлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Проте, у своїй заяві від 24.12.2020 ГУ ДПС у Київській області зазначає, що судовий збір оплачено не в межах адміністративної справи №320/12888/20, а оплачено за звернення до суду з позовною заявою. Вважає, що повернення судового збору та його повторної сплати не потребується, а лише створює штучні перешкоди для здійснення ГУ ДПС у Київській області владних повноважень, а саме стягнення податкової заборгованості з платника податків до Державного бюджету України.

З даного приводу суддя зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) (далі Закону №3674-VI) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-ІХ установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

З прохальної частини адміністративного позову вбачається, що позивачем у даному позові заявлено 1 (одну) вимогу майнового характеру (ціна позову 49039,44 грн.).

Отже, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Позивачем на підтвердження сплати судового збору до адміністративного позову додано квитанцію від 27.10.2020 №3495 на суму 2102,00 грн.

Суддя зазначає, що механізм реалізації перевірки зарахування коштів судового збору визначений Законом України "Про судовий збір". Так, частиною 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду. Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 160/4956/20 (адміністративне провадження №К/9901/30487/20).

Разом з тим, як вбачається з відомостей програмного комплексу "Діловодство спеціалізованого суду" квитанція від 27.10.2020 №3495 на суму 2102,00 грн. було подано позивачем при зверненні до Київського окружного адміністративного суду в межах адміністративної справи №320/12182/20.

Тобто, вказаний судовий збір сплачено за подання іншого адміністративного позову в межах адміністративної справи №320/12182/20.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 позовну заяву Головного управління ДПС у Київській області про стягнення заборгованості, - повернуто позивачу.

Суд зазначає, що ГУ ДПС у Київській області не звертався до Київського окружного адміністративного суду із клопотанням про повернення суми судового збору, сплаченої в рамках адміністративної справи №320/12182/20, однак позивача й не обмежено у часі щодо звернення з відповідним клопотанням.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Таким чином за подання кожного окремого позову, в разі відсутності пільг щодо сплати судового збору, необхідно сплатити судовий збір в розмірах та порядку, передбачених Законом України "Про судовий збір", а тому судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову, не може бути використаний для підтвердження сплати судового збору за подання до суду іншого адміністративного позову, в тому числі адміністративного позову, поданого тим самим позивачем до того самого суду.

Крім того суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Тобто, законодавством встановлено чіткий порядок повернення сплаченої суми судового збору, яка в подальшому, на розсуд особи, може бути використана для сплати судового збору за подання іншого (нового) позову, в той же час використання сплаченої суми судового збору при поданні іншого позову не передбачено законодавством та є порушенням порядку сплати судового збору.

З огляду на це, квитанція від 27.10.2020 №3495 на суму 2102,00 грн. про сплату судового збору є підтвердженням сплати судового збору за подання адміністративного позову в адміністративній справі №320/12182/20 та не може бути підтвердженням сплати судового збору за подання іншого адміністративного позову в адміністративній справі №320/12888/20.

Обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №826/14300/17 (адміністративне провадження №К/9901/24385/20)

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Згідно із ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.