Справа № 640/3925/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

22 грудня 2020 року №640/3925/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , третя особа Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання рішення і дій протиправними, скасування службової характеристики та оцінної картки та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшла позовна заява ОСОБА_1 , (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 , (далі відповідач-1), та Військової частини НОМЕР_2 , (далі відповідач-2), третя особа Національне агентство з питань запобігання корупції, (далі третя особа), в якій просить:

1) визнати рішення і дії Військової частини НОМЕР_1 в частині складення і затвердження службової характеристики від 06 лютого 2019 року з висновком про невідповідність займаній посаді протиправними та незаконними;

2) скасувати службову характеристику від 06 лютого 2019 року з висновком про невідповідність займаній посаді;

3) стягнути з Військової частини НОМЕР_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі установленій сумі грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, що становить 19 174,65 грн.

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 640/3925/19, (далі - справа), яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07 травня 2019 року представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про здійснення судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року заяву представника відповідача про здійснення судового розгляду за правилами загального позовного провадження залишено без розгляду.

14 травня 2019 позивачем через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог в якій позивач просить:

1) визнати рішення і дії Військової частини НОМЕР_1 в частині порушення порядку оцінювання, необ`єктивність змісту, висновків та рекомендацій, викладених в службовій характеристиці від 06 лютого 2019 року, протиправними та незаконними;

2) скасувати службову характеристику від 06 лютого 2018 року з висновком про невідповідність займаній посаді;

3) визнати рішення і дії Військової частини НОМЕР_1 в частині порушення порядку оцінювання, необ`єктивність змісту, висновків та рекомендацій, викладених в скороченій оцінній картці військовослужбовця за 2018 рік, протиправними та незаконними;

4) скасувати скорочену оцінну картку військовослужбовця за 2018 рік з висновком про невідповідність займаній посаді та рекомендацією призначення на нижчу посаду;

5) стягнути з Військової частини НОМЕР_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі установленій сумі грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, що становить 19 174,65 грн.

Ухвалою суду від 27 травня 2019 року прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 06 липня 2020 року залучено в якості співвідповідача Військову частину НОМЕР_2 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані рішення та дії відповідачів є такими, що прийняті з порушенням встановленого порядку оцінювання, зміст, викладений в них, є необ`єктивним, а висновок безпідставним.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржувані службова характеристика та оцінна карта прийняті ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Третя особа надала пояснення, у яких просить розгляд справи здійснювати за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-2 відзиву на позов не надав.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

06 лютого 2019 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника управління персоналу заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 було складено службову характеристику про позивача з висновком про невідповідність займаній посаді. Цього ж дня вказану службову характеристику затвердив тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3

06 березня 2019 року відповідачем була складена скорочена оцінна карта військовослужбовця за 2018 рік з висновком про невідповідність позивача займаній посаді та рекомендацією призначення на нижчу посаду.

Вважаючи вищевказані рішення відповідача та дії при їх прийнятті протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Структура і зміст службової характеристики військовослужбовців встановлена в Методичних рекомендаціях з порядку організації і проведення атестування військовослужбовців Збройних Сил України, затверджених наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 19 квітня 2017 року №328 (далі - Рекомендації №328), що за змістом повністю відповідають вимогам Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170.

Відповідно до пункту 3.1 Рекомендацій №328 службова характеристика - це службовий документ, який складається на підставі аналізу службової діяльності військовослужбовця за визначений період та визначає відповідність військовослужбовця займаній посаді і надає рекомендації стосовно подальшого службового використання.

Крім того, службова характеристика повинна містити інформацію (за наявністю) щодо якості та результативності виконання військовослужбовцем посадових обов`язків; рівня його професійної підготовленості (рівня знань, умінь та навичок); рівня сформованості ідейних та моральних якостей; отриманого бойового досвіду (досвіду миротворчої діяльності) тощо.

Службова характеристика оформлюється на військовослужбовця з метою встановлення, зміни або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження, звільнення з військової служби та присвоєння їм військових звань (крім громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, та осіб, які призначені або призначаються на посади вищого офіцерського складу).

Службова характеристика оформлюється за результатами періодичного оцінювання військовослужбовців у період між щорічними оцінюваннями.

Вона складається зокрема на військовослужбовців, у разі вчинення ним правопорушення або порушення військової дисципліни, - протягом робочого дня за вимогою органу досудового провадження або посадової особи, призначеної для проведення службового розслідування.

Службові характеристики складаються безпосередніми командирами (начальниками) з урахуванням вимог підпункту 7.14 Інструкції. Висновки та рекомендації, визначені в службових характеристиках військовослужбовців, обов`язково враховуються під час проведення наступного щорічного оцінювання.

Службова характеристика включає наступні розділи: загальні відомості про військовослужбовця; текст службової характеристики; висновок та рекомендації безпосереднього начальника; висновок та рекомендації прямого начальника; рішення посадової особи, яка затверджує службову характеристику; інформацію про ознайомлення військовослужбовця з оцінною карткою.

Крім того, Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2009 року №170 (далі - «Інструкція №170»), затверджено бланк службової характеристики (додаток 6).

Відповідно до пункту 3.2 Рекомендацій №328, службову характеристику складає безпосередній командир (начальник) для обґрунтування чітко визначеного кадрового рішення стосовно військовослужбовця, з визначенням висновку щодо відповідності займаній посаді та рекомендацій стосовно подальшого службового використання або його заохочення, а саме: призначення на вищу посаду; призначення або переміщення на рівнозначну посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 2 пункту 82 Положення; переміщення на нижчу посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 3 пункту 82 Положення; визначення потреби направлення на навчання, підготовку (перепідготовку); доцільності укладання нового контракту; звільнення з військової служби із зазначенням підстав, визначених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; доцільності проходження служби у військовому резерві після звільнення з військової служби.

Безпосередній командир (начальник), після складання службової характеристики, надає її за підпорядкованістю для отримання висновків і рекомендацій прямого начальника.

Відповідно до п. 2.1 Рекомендацій №328, оцінна картка військовослужбовця відображає результати службової діяльності військовослужбовця за рік.

Форма оцінної картки є єдиною для всіх категорій військовослужбовців.

Особливістю заповнення оцінної картки для різних категорій військовослужбовців є застосування в розділі 3 відповідних критеріїв діяльності військовослужбовця.

Оцінна картка включає: загальні відомості про військовослужбовця; самооцінку військовослужбовця; оцінку за критеріями службової діяльності; текст характеристики, висновок та рекомендації безпосереднього начальника; висновок та рекомендації прямого начальника; результат незалежного оцінювання; результат комплексного оцінювання; результат періодичного оцінювання; висновки атестаційної комісії; рішення посадової особи, яка затверджує оцінну картку. інформацію про ознайомлення військовослужбовця з оцінною карткою.

За приписами статті 29 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Так, у численних постановах (зокрема, від 2 серпня 2019 року у справі №0240/3532/18-а, від 30 квітня 2020 року у справі №826/10631/17, від 14 травня 2020 року у справі №805/1479/16- а) Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі № 18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Крім того, суд звертає увагу на те, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у службовій характеристиці та оцінній картці, не породжують обов`язкових юридичних наслідків для позивача. Водночас аналіз службової діяльності військовослужбовця за визначений період і визначення відповідності військовослужбовця займаній посаді є лише висновками безпосереднього начальника, зазначення яких у службовій характеристиці та оцінній карті не суперечить чинному законодавству. Такі висновки службової характеристики та оцінної картки можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що службова характеристика та оцінна карта не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, стосовно яких були складені, тому їх висновки не можуть бути предметом оскарження. Службова характеристика та оцінна карта є носіями оціночної і доказової інформації щодо службової діяльності військовослужбовця, документом, на підставі якого приймаються відповідні рішення у формі наказів посадових осіб по особовому складу щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження, звільнення з військової служби та присвоєння військових звань. А тому оцінка висновків у службовій характеристиці та оцінній картці, в тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо їх складання, викладення у них висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такої службової характеристики та/або оцінної карти.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем службова характеристика та оцінна карта, і так само дії щодо їх складання не створюють безпосередньо для позивача будь-яких правових наслідків. Отже, відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову про скасування службової характеристики та оцінної картки і визнання протиправними дій відповідача в частині їх складення і затвердження.

Поряд з цим, скільки судом відмовлено у задоволені позову в зазначеній частині, відсутні передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_3 ), до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) та Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), третя особа Національне агентство з питань запобігання корупції (місцезнаходження: 01103, місто Київ, бульвар Дружби Народів, 28; ) про визнання рішення і дій протиправними, скасування службової характеристики та оцінної картки та стягнення моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко