Справа № 200/8113/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2020 р. Справа№200/8113/20-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, витрат на прибуття представника позивача до суду, витрат на проведення судово-економічної експертизи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг»
до Головного управління ДПС у Донецькій області
про визнання протиправними та часткове скасування податкових повідомлень рішень від 07.08.2020 року на загальну суму 5546081,25 гривень
ВСТАНОВИВ:
Товариство обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 07.08.2020 року на загальну суму 5 546 081,25 гривень:
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та часткове скасування податкових повідомлень рішень від 07.08.2020 року на загальну суму 5546081,25 гривень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій від 07.08.2020 року:

- форми «В1» № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в частині суми 2 575 000,00 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині суми 643 750,00 гривень;

- форми «В3» № про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість в частині суми 1 032 662,43 гривень;

- форми «В4» № про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість в частині суми 24 011,73 гривень;

- форми «ПН» № про застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних в частині суми 1 270 657,14 гривень.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» судові витрати з судового збору у розмірі 21020,00 гривень.

Оскільки станом на день прийняття рішення, в матеріалах справи були відсутні докази сплати на професійну правничу допомогу, витрат на прибуття представника позивача до суду, витрат на проведення судово-економічної експертизи, судом призначено судове засідання для розгляду питання про розподіл судових витрат на 30 грудня 2020 року о 13:00 годині у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1.

У судове засідання призначене на 30 грудня 2020 року представник позивача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Головного управління ДПС у Донецькій області Вовченко С.П. до суду з`явився та надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в яких зазначено, що представником позивача не надані відповідні докази щодо обсягу наданих послуг адвокатом і виконаних ним робіт, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 247 КАС України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у ст. 252 КАС України, відповідно до пункту 3 частини 1 суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатським об`єднанням «АРЦІНГЕР» укладено договір про надання правової допомоги від 13.08.2020 року.

Позивач зазначає, що ним понесено витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 270879,66 гривень та надає наступні документи в їх обґрунтування:

- рахунок-фактуру від 03.09.2020 року № 1890/02-1 на загальну суму 118 510,56 гривень з ПДВ;

- платіжне доручення від 03.09.2020 року № 1328 на суму 118 150,56 гривень;

- виписка з банківського рахунку за 03.09.2020 року, відповідно до якої сплачено 118 510,56 гривень згідно рахунку-фактури від 03.09.2020 року № 1890/02-1;

- податкова накладна від 03.09.2020 року № 4;

- платіжне доручення від 07.09.2020 року № 1345 на|суму 360,00 гривень;

- виписка з банківського рахунку за 07.09.2020 року, відповідно до якої сплачено 360,00 гривень згідно рахунку-фактури від 03.09.2020 року № 1890/02-1;

- податкова накладна від 07.09.2020 року № 12;

- рахунок-фактуру від 10.12.2020 фоку № 1890/02-2 на загальну суму 159 157,79 гривень з ПДВ;

- платіжне доручення від 10.12.2020 року № 1835 на суму 159157,79 гривень;

- виписка з банківського рахунку за 10.12.2020 року, відповідно до якої сплачено 159 157,79 гривень згідно рахунку-фактури від 10.12.2020 року № 1890/02-2;

- податкова накладна від 10.12.2020 року № 24.

Факт надання АО «Арцінгер» професійної правничої допомоги за договором підтверджується актом надання юридичних послуг рід 24.12.2020 року.

Суд дослідивши зазначені документи, вважає, що сума яка заявлена до стягнення на оплату витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг адвокатом, оскільки один епізод з питань оподаткування кораблів позивача ПДВ включений до складу трьох оскаржуваних податкових повідомлень-рішень тому вважає, що достатньою та співмірною сумою витрат на професійну правничу допомогу є 75000,00 гривень.

Щодо понесених витрат на проведення судово-економічної експертизи, суд зазначає наступне.

07.10.2020 року позивач звернувся із запитами до ТОВ «Експертна група ЕС енд ДІ» про проведення судово-економічної експертизи. За результатами проведення судово-економічної експертизи було підготовлено висновок від 01.12.2020 року № 1041/48501.

У зв`язку з проведенням судово-економічної експертизи позивачем понесені витрати в розмірі 69 000 гривень. Розмір витрат підтверджується наступними документами:

- договір про надання експертних та консультаційних послуг від 07.10.2020 року № 07- 10/2001 та додаткова угода від 07.10.2020 року № 1;

- рахунок на оплату послуг від 07.10.2020 року № 07/10-1 на суму 69 000 гривень без ПДВ;

- платіжне доручення від 12.10.2020 року № 1529;

- виписка з банківського рахунку за 12.10.2020 року, відповідно до якої сплачено 69 000,00 гривень згідно рахунку-фактури від 07.10.2020 року № 07/10-1;

- акт приймання-передачі послуг від 01.12.2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Суд зазначає. що позивачем надано всі необхідні документи на підтвердження розміру понесених витрат на проведення судово-економічної експертизи.

Таким чином, витрати на проведення судово-економічної експертизи підлягають стягненню у розмірі 69000,00 гривень.

Щодо витрат, пов`язаних із прибуттям представника позивача до суду, суд зазначає наступне.

Статтями 135, 139 КАС України передбачено право сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, на відшкодування всіх судових витрат, зокрема, витрат, пов`язаних із прибуттям представників сторони до суду.

Позивач наголошує, що головний офіс АО «Арцінгер» знаходиться у м. Києві, з огляду на це, представник позивача Ларіонов Микита Олегович був відряджений до м. Слов`янськ для участі у судових засіданнях.

Позивачем понесені витрати, пов`язані із прибуттям представника до суду, а саме витрати на придбання залізничних квитків у загальному розмірі 3 961,63 гривень, з них 3 301,36 гривень становить вартість власне залізничних квитків та 660,27 гривень ПДВ, нарахований АО «Арцінгер» відповідно до рахунку-фактури від 10.12.2020 року № 1890/02-2.

Відповідно до абз. 5 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»: «Витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження».

Відповідно до п. 6, п. 8 розділу II Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року № 59, витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням yсix витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Таким чином, суд вбачає підстави для стягнення витрат на прибуття представника позивача до суду у розмірі 3259,60 гривень, оскільки включення у вартість квитка додаткових послуг, які надавались представнику позивача та зазначені на квитку не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Також наголошує, що у вартість квитка включена сума ПДВ, у зв`язку з чим не вбачає підстав для стягнення 660,27 гривень ПДВ

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 5ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З урахуванням того, що позовні вимоги у справі № 200/8113/20-а було задоволено у повному обсязі, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області витрат на професійну правничу допомогу у сумі 75000,00 гривень, витрат на прибуття представника позивача до суду у сумі 3259,60 гривень, витрат на проведення судово-економічної експертизи у сумі 69000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі № 200/8113/20-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та часткове скасування податкових повідомлень рішень від 07.08.2020 року на загальну суму 5546081,25 гривень.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» () судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 75000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» () судові витрати на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 69000 (шістдесят дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Шиппінг» () судові витрати на прибуття представника позивача до суду у розмірі 3259 (три тисячі двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Додаткове рішення складено у повному обсязі та підписано 30 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова