Справа № 320/9251/20
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 грудня 2020 року № 320/9251/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в місті Києві заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ТОВ "Віталмар Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Віталмар Транс" з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24.11.2020 до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд: - зупинити дію постанови Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №210430 від 25.08.2020.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що оскільки на разі спір вирішується в суді між ТОВ "Віталмар Транс" та Державною службою України з безпеки на транспорті , наявна реальна загроза виникнення суттєвої шкоди позивачу, яка полягає у потенційному примусовому виконанні оскаржуваної постанови та застосовані державним виконавцем заходів примусового виконання згідно з ст.10 Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі звернення стягнення на майно товариства, заборони боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; заходи примусового характеру, накладення арешту на майно товариства. Поряд з цим, проведення виконавчих дій у вищезазначеному виконавчому провадженні може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної адміністративної справи, товариству доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі щодо повернення примусового стягнутих коштів, зокрема шляхом можливого ініціювання інших судових проваджень.

Відповідно статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд зазначає наступне.

Відповідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, у кожному конкретному випадку суд, виходячи з наданих доказів, зобов`язаний встановити, чи є хоча б одна з обставин для вжиття заходів забезпечення позову, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що наведені заявником доводи потребують з`ясування та перевірки їх доказами на стадії розгляду справи по суті та не можуть бути підставою для заборони зазначеним особам вчиняти дії до набрання рішенням суду законної сили, як заходів забезпечення позову.

Таким чином суд дійшов висновку, що забезпечивши даний адміністративний позов у спосіб визначений позивачем, він фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті та вийде за межі підстав забезпечення позову передбачених статтями 150-151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження існування очевидних ознак порушення його прав, свобод або інтересів та будь-яких інших фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи призвести до необхідності докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

З огляду на зазначене, суд констатує недоведеність позивачем підстав для забезпечення позову, визначених нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала датована 15.12.2020, оскільки суддя Лиска І.Г. у період з 23.10.2020 по 14.12.2020 перебував на лікарняному. Керуючись статтями 150 - 157, 243, 248 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ТОВ "Віталмар Транс" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Лиска І.Г.