Справа № 120/4170/20-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 грудня 2020 р. Справа № 120/4170/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: Гончаренко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за №198348 від 11.08.2020,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної служби з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (далі = відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що постановою начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області від 11.08.2020 за №198348 до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф на суму 17000,00 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України №2344-ІІІ від 05.04.2001 "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон №2344).

При цьому вказує на те, що, за відсутності доказів на підтвердження перевезення позивачем вантажу поза межами допустимих габаритних норм, відповідач безпідставно прийняв вищезазначену постанову. Також, в позовній заяві стороною позивача звернуто увагу на помилки, які були допущені інспекторами під час оформлення результатів габаритно-вагового контролю належного ОСОБА_1 транспортного засобу IVECO, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SUMBO, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зокрема, позивач вказує, що матеріали справи не містять доказів здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному та належно облаштованому для цього місці, а в складених за наслідками проведеного габаритно-вагового контролю документах не зазначено, яким вимірювальним приладом здійснені проміри габаритів транспортного засобу позивача.

Таким чином, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, прийнятою з порушенням норм матеріального права, з огляду на відсутність обставин, які слугували підставою для її винесення. З огляду на зазначене, постанова від 11.08.2020 за №198348, на переконання сторони позивача, підлягає скасуванню.

Одночасно із пред`явленням позову, представник позивача подав до суду заяву про його забезпечення (вх. № 22732/20) шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови №198348 від 11.08.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн., виданої відповідачем.

Ухвалою від 17.08.2020 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 на підставі постанови №198348 від 11.08.2020 управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №120/4170/20-а.

Також, ухвалою від 17.08.2020 позовну заяву залишено без руху в зв`язу з встановленням, що остання подана без додержання вимог ч. 3 ст. 161 КАС України, та надано строк на усунення виявлених недоліків.

04.09.2020 представником позивача до суду подано заяву щодо усунення виявлених недоліків.

Ухвалою від 07.09.2020 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, призначене на 06.10.2020. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

30.09.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд:

- визнання протиправною та скасувати постанову №198348 від 11.08.2020 підписану начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн., який передбачений абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт";

- визнання протиправною та скасувати постанову №198540 від 15.09.2020 підписану начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн., який передбачений абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт";

- визнання протиправною та скасувати постанову №198541 від 15.09.2020 підписану начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн., який передбачений абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Одночасно із поданням заяви про збільшення позовних вимог, представник позивача - адвокат Куций Ростислав Андрійович подав до суду заяву про забезпечення позову (вх. №29344) шляхом зупинення стягнення на підставі постанови №198540 від 15.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн. та постанови №198541 від 15.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн., виданих відповідачем.

Ухвалою від 05.10.2020 вжито заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення стягнення з ОСОБА_1 на підставі постанови №198540 від 15.09.2020 управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №120/4170/20-а.

- зупинення стягнення з ОСОБА_1 на підставі постанови №198541 від 15.09.2020 управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №120/4170/20-а.

06.10.2020 справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді в іншому судовому засіданні у виборчій справі. Наступне судове засідання призначено на 19.10.2020.

19.10.2020 провадження у справі відкладено на 02.11.2020, в зв`язку з надходженням від представників сторін клопотань про перенесення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою від 02.11.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 10.11.2020.

Ухвалою від 10.11.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 23.11.2020.

23.11.2020 представником позивача через канцелярію суду подано клопотання за вх. №38749 про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку з необхідністю надання додаткових доказів, а також важкою епідеміологічною ситуацією в країні, пов`язаною з COVID-19.

Ухвалою від 23.11.2020 провадження у справі відкладено на 07.12.2020.

06.10.2020 справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці відповідно до наказу №147 в/к від 01.12.2020. Наступне судове засідання призначено на 24.12.2020.

В судове засідання 24.12.2020 позивач та його представник вкотре не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Свою позицію щодо заявлених позовних вимог представник позивача навів в позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог (вх. №29340 від 30.09.2020) та усних поясненнях наданих в під час розгляду справи. Зокрема, обґрунтовуючи протиправність прийнятої відповідачем постанови від 11.08.2020 за №198348 представник позивача зазначив, що, за відсутності доказів на підтвердження перевезення позивачем вантажу поза межами допустимих габаритних норм, відповідач безпідставно прийняв вищезазначену постанову. Звернув увагу на помилки, які були допущені інспекторами під час оформлення результатів габаритно-вагового контролю належного ОСОБА_1 транспортного засобу IVECO, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SUMBO, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Також, представник позивача покликався на те, що матеріали справи не містять доказів здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному та належно облаштованому для цього місці, а в складених за наслідками проведеного габаритно-вагового контролю документах не зазначено, яким вимірювальним приладом здійснені проміри габаритів транспортного засобу позивача.

В обґрунтування протиправності прийнятої відповідачем постанови від 15.09.2020 за №198540 стороною позивача зазначено, що підставою для її прийняття слугували наведені в акті перевірки №231359 від 12.08.2020 висновки контролюючого органу щодо вчинення позивачем порушення ч. 15 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Так, в акті перевірки вказано, що позивач, в порушення вище наведеної норми закону, за допомогою сідлового тягача IVECO здійснював перевезення трактора з перевищенням допустимих габаритів, за відсутності спеціального дозволу на перевезення негабаритного вантажу. Представник позивача зазначає, що наведені в акті перевірки обставини в дійсності не мали місця, адже 12.08.2020 позивач не здійснював перевезення зазначеного в акті перевірки трактора.

Також, представник позивача зазначив, що підставою для прийняття відповідачем постанови від 15.09.2020 за № 198541 слугували висновки акту перевірки №231359 від 12.08.2020 щодо порушення позивачем ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: при наданні послуг з перевезення автомобілем IVECO вантажу (трактору) у водія були відсутні товарно-транспортна накладна, протокол перевірки технічного стану сідлового тягача IVECO, тахографа, дозвільних документів на перевезення великогабаритного вантажу. Разом з тим, представник позивача вважає, що згідно вимог ст.48 ЗУ Про автомобільний транспорт надання відповідних документів особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху не є обов`язковим.

Додатково, стороною позивача акцентовано увагу, що у вищезазначених актах перевірок, які слугували підставою для прийняття оскаржуваних постанов, не зазначено яким технічним засобом вимірювання з нормованими метрологічними характеристиками проводилися заміри транспортного засобу позивача і у який спосіб провадилась перевірка вимірів великогабаритних засобів при відсутності природного освітлення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову та просила в його задоволенні відмовити. Зокрема зазначила, що рейдові перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів, що мали місце в липні та в серпні 2020 року, проводилась відповідачем на законних підставах, згідно з направленнями на рейдову перевірку та графіком проведення рейдових перевірок. За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить позивачу, встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: перевищення нормативно визначених габаритних параметрів транспортного засобу із вантажем. Виявлені порушення відображено в актах перевірки №237809 від 03.07.2020 та №231359 від 12.08.2020.

Також представник відповідача зазначила, що вимірювання габаритних параметрів транспортного засобу позивача здійснювалось технічними засобами, що пройшли повірку та мають відповідне свідоцтво, зокрема рулеткою вимірювальною Торех 28С413 та рейкою для оптичних нівелірів GR 500

За наведених обставин представник відповідача вважає, що оскаржувані постанови прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 24.11.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2020 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку № 009843 від 26.06.2020 (а.с. 106), згідно з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок (а.с. 105) на автомобільній дорозі Н-14 Олександрівка Кіровоград Миколаїв 75 км +812,93 км проведено рейдову перевірку транспортного засобу IVECO, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SUMBO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , при перевезенні вантажу ємність для цементу, по маршруту м. Бориспіль (Київська область) м. Миколаїв.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено перевищення нормативно визначених габаритних параметрів транспортного засобу із вантажем по ширині (за результатами вимірювання ширина - 3,0 м, що перевищує нормативно визначені 2,6 м) та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням габаритних обмежень, про що складено довідку № 030742 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03.07.2020 (а.с. 102) та акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів № 0001212 від 03.07.2020 (а.с. 101).

Також, Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області проведено розрахунок №76 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акта №0001212 від 03.07.2020, відповідно до якого обчислено ОСОБА_1 плату за проїзд в розмірі 81 євро (а.с. 103).

За наслідком здійсненого габаритно-вагового контролю складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 237809 від 03.07.2020 (а.с. 100), в якому зафіксовано, що автомобілем IVECO, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SUMBO, реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснювалось перевезення вантажу (Ємність для цементу) з перевищенням габаритних обмежень, а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 % але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Відповідальність за відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням габаритних параметрів, передбачена абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

В подальшому, 23.07.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області повідомлено позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та запропоновано останньому прибути 11.08.2020 в приміщення Укртрансбезпеки у Вінницькій області (а.с. 99).

За результатами розгляду справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області 11.08.2020 прийнято постанову №198348 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою за перевищення встановлених законодавством габаритних норм (габаритних розмірів по ширині) при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 17 000,00 грн (а.с. 98).

Також судом встановлено, що 12.08.2020 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку № 009595 від 10.08.2020 (а.с. 47), згідно з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок (а.с. 46) на автомобільній дорозі М-12 км. 191+380, ППГВК проведено рейдову перевірку транспортного засобу IVECO STRALIS сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_3 з спеціалізованим напівпричепом (Н/ПР-платформа-Е) KOGEL, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , при перевезенні вантажу Трактор FENDT 936VARIO S4.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено перевищення нормативно визначених габаритних параметрів транспортного засобу із вантажем по ширині (за результатами вимірювання ширина - 3,00 м, що перевищує нормативно визначені 2,60 м), відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням габаритних обмежень, про що складено довідку № 033643 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.08.2020 (а.с. 91) та акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів № 0005217 від 12.08.2020 (а.с. 90).

Також, Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області проведено розрахунок №2 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 12.08.2020, відповідно до якого обчислено ОСОБА_1 плату за проїзд в розмірі 5,85 євро (а.с. 92).

За наслідком здійсненого габаритно-вагового контролю складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 231359 від 12.08.2020 (а.с. 89), в якому зафіксовано, що автомобілем IVECO STRALIS сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_3 з спеціалізованим напівпричепом (Н/ПР-платформа-Е) KOGEL, реєстраційний номер НОМЕР_4 здійснювалось перевезення вантажу (Трактор FENDT 936VARIO S4) за відсутності товарно-транспортної накладної, протоколу перевірки технічного стану сідлового тягача IVECO, протоколу габаритів та тахографа до транспортного засобу, відсутність дозволу за перевезення негабаритного вантажу (згідно заміру ширина т/з становить 3,00 м). Відповідальність за відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням габаритних параметрів, передбачена абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт. Відповідальність за перевезення негабаритного вантажу без оформлення документів передбачених ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

В подальшому, 31.08.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області повідомлено позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та запропоновано останньому прибути 12.08.2020 в приміщення Укртрансбезпеки у Вінницькій області (а.с. 88). Дане повідомлення надіслано позивачу за адресою місця реєстрації, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції (а.с. 87) та за даними з веб-сайту УкрПошта отримано позивачем 02.09.2020 (а.с. 86).

За результатами розгляду справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області 15.09.2020 прийнято постанови:

- №198540 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою за перевищення встановлених законодавством габаритних норм (габаритних розмірів по ширині) при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 17 000,00 грн (а.с. 84);

- №198541 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою за перевезення негабаритного вантажу без оформлення документів передбачених ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 17 00,00 грн (а.с. 85).

Не погодившись із постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу №198348 від 11.08.2020, № 198540 від 15.09.2020 та №198541 від 15.09.2020, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Куцого Р.А., звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно підпунктів 1, 3 пункту 4 цього Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті та здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відповідності до підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування та здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно пункту 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначає Закон України Про автомобільний транспорт.

Відповідно до статті 33 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно статті 34 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567.

Відповідно до пункту 2 Порядку, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно пунктом 3 Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Згідно пункту 15 Порядку під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно частини другої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно частин четвертої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до статті 49 Закону України Про автомобільний транспорт водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18 січня 2001 року затверджені Правила проїзду великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Згідно пункту 22.5 зазначених Правил рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м здійснюється за спеціальними правилами.

Відповідно до пункту 4 Правил рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Відповідно п.3 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні від 25 лютого 2009 року № 207, крім документів, зазначених у пунктах 1 і 2 цього переліку, є необхідними у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень - дозвіл на рух автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, виданий Державтоінспекцією.

Таким чином, зазначені норми вказують на обов`язковість знаходження у водія дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, виданого Державтоінспекцією у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень.

Крім того суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування від 27 червня 2007 року №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Згідно пункту 3 цього Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до пункту 6 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

У темну пору доби місце здійснення габаритно-вагового контролю повинне бути освітленим (п. 8 Порядку №879).

Місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Згідно пункту 16 зазначеного Порядку №879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Відповідно до пункту 17 Порядку №879 у разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

Згідно п. 15 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Згідно пункту 18 Порядку №879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно пункту 21 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Надаючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем постанови №198348 від 11.08.2020, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведеного габаритно-вагового контролю на 75 км + 812,93 км автодороги Н-14 Олександрівка Кіровоград Миколаїв встановлено факт перевезення 03.07.2020 належним позивачу транспортним засобом вантажу із перевищенням габаритів по ширині: нормативно допустима ширина - 2,6 м, фактична ширина - 3,0 м. Зазначене також підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки №030742 від 03.07.2020, що підтверджує проходження перевірки позивачем вантажного перевезення та факт перевищення нормативних габаритних параметрів.

При цьому, у спростування доводів позивача в матеріалах справи містяться докази на підтвердження того, що вимірювальна техніка, а саме: рейка для оптичних приладів GR500, виробник "BOSH" Індія пройшла повірку, про що зазначено в наданому на вимогу суду представником відповідача свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №0672-Ф, чинне до 30.07.2021 (а.с. 107).

Також, суд зазначає, що чинне законодавство не містить вимоги щодо обов`язковості зазначення вимірювального пристрою, документу про його сертифікацію в акті перевірки, а відтак посилання сторони позивача на відповідні обставини, за наявності в матеріалах справи вищезазначеного свідоцтва про повірку технічного приладу, яким були проведені обміри належного ОСОБА_1 транспортного засобу, є безпідставними.

Надаючи оцінку поясненням сторони відповідача щодо відсутності станом на 03.07.2020 в розпорядженні відповідного підрозділу Укратрансбезпеки власного сертифікованого вимірювального пристрою, в зв`язку з чим обміри проводились технічним пристроєм працівників Нацполіції, суд керується чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством. Зокрема, суд враховує, що п. 3 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Обов`язковою умовою проведення габаритно-вагового контролю є наявність в розпорядженні інспектора, який проводить перевірку повіреного вимірювального приладу. В той же час, застережень щодо власника відповідного вимірювального пристрою Порядок №879, як й інший нормативно-правовий акт, не містить. Таким чином, оскільки прилад, яким проводились обміри належного позивачу транспортного засобу, пройшов повірку, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлені за його допомогою габарити транспортного засобу є достовірними та не підлягають врахуванню.

Крім того, суд критично оцінює посилання сторони позивача на здійснення габаритно-вагового контролю у нічний час, як на обставину, яка свідчить про хибність вимірів висоти належного ОСОБА_1 транспортного засобу, оскільки, як вже було встановлено вище, проміри габаритів т/з позивача було здійснено спеціальним приладом, який пройшов відповідну повірку та за своїми властивостями повинен вірно визначати габарити вимірюваного об`єкта не залежно від освітлення. Крім того, згідно п. 8 Порядку №879 у темну пору доби місце здійснення габаритно-вагового контролю повинне бути освітленим. Доказів того, що габаритно-ваговий контроль проводився в неосвітленому місці матеріали справи не містять, про наявність в розпорядження позивача відповідних доказів суду не повідомлено. В свою чергу, посилання представника позивача на відсутність відеозапису проведення обмірів транспортного засобу IVECO, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SUMBO, реєстраційний номер НОМЕР_2 є безпідставними, адже обов`язковість відеофіксації проведення габаритно-вагового контролю чинним законодавством не передбачено. Норми права, яка б визначала такий обов`язок стороною позивача не зазначено.

Також, на переконання суду, є хибними твердження представника позивача в частині відсутності номеру акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03.07.2020, адже в доданому позивачем до матеріалів справи Акті вказано його номер - №237809. Даний номер розташований на його лівій боковій частині, а відсутність номеру в шапці Акту не впливає на достовірність викладених в ньому обставин та правомірність зроблених в ньому висновків.

Таким чином, надані до матеріалів справи докази свідчать про достовірність наведених в акті № 237809 від 03.07.2020 висновків. В свою чергу, певні недоліки, допущені посадовими особами Укратрансбезпеки в його оформленні не є суттєвими та не можуть слугувати підставою уникнення від відповідальності суб`єкта господарювання, який допустив зазначені в акті порушення в частині перевезення вантажу з перевищенням габаритних параметрів за відсутності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

Отже, з огляду на викладене суд дійшов висновку, що постанова начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 198348 від 11 серпня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною та скасуванню не підлягає.

Надаючи оцінку правомірності прийнятої відповідачем постанови №198540 від 15.09.2020, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведеного габаритно-вагового контролю на 191 км + 380 автодороги М-12 встановлено факт перевезення 12.08.2020 належним позивачу транспортним засобом вантажу (Трактор FENDT 936VARIO S4) із перевищенням габаритів по ширині: нормативно допустима ширина - 2,60 м, фактична ширина - 3,00 м. Зазначене також підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки №033643 від 12.08.2020, що підтверджує проходження перевірки позивачем вантажного перевезення та факт перевищення нормативних габаритних параметрів.

При цьому, у спростування доводів позивача в матеріалах справи містяться докази на підтвердження того, що вимірювальна техніка, а саме: рулетка вимірювальна Торех 28С413, виробник "ТОРЕХ" Польща, пройшла повірку, про що зазначено в наданому на вимогу суду представником відповідача свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №0274-Ф, чинне до 14.04.2021 (а.с. 95).

Надаючи оцінку поясненням сторони відповідача щодо відсутності станом на 03.07.2020 в розпорядженні відповідного підрозділу Укратрансбезпеки власного сертифікованого вимірювального пристрою, в зв`язку з чим обміри проводились технічним пристроєм працівників Нацполіції, суд виходив з мотивів, що є аналогічними тим, які наведені вище стосовно проведення обмірів транспортного засобу позивача, яке мало місце 03.07.2020.

Також, суд критично оцінює заперечення представником позивача самого факту перевезення 12.08.2020 належним позивачу транспортом Трактора FENDT 936VARIO S4, адже матеріали рейдової перевірки містять свідоцтво серії НОМЕР_5 про реєстрацію вказаного трактора (а.с. 93), яке на вимогу інспекторів надав водій під час здійснення рейдової перевірки. Крім того, суд враховує, що в акті перевірки №231359 від 12.08.2020 з приводу виявлених порушень водієм жодних зауважень не зроблено, а лише вказано, що працює на ФОП ОСОБА_1 та зазначено маршрут за яким він здійснював перевезення вантажу.

Таким чином, твердження представника позивача щодо відсутності самого факту здійснення перевезення Трактора FENDT 936VARIO S4 не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та спростовуються наданими відповідачем доказами.

Отже, з огляду на документальне підтвердження встановлених під час здійснення габаритного контролю транспортного засобу позивача перевищення допустимих габаритів, за відсутності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, а також відсутність в матеріалах справи належних доказів в спростування наведених в акті №231359 від 12.08.2020 висновків, суд дійшов висновку, що постанова начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 198540 від 12 вересня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною та скасуванню не підлягає.

Надаючи оцінку правомірності прийнятої відповідачем постанови №198541 від 15.09.2020, суд зазначає наступне.

На виконання статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник зобов`язаний забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При цьому, перелік документів, визначений ч. 2 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпний, оскільки передбачає наявність інших документів, передбачених законодавством України.

Разом з тим абз. 3 ч. 1 стаття 60 Закону України Про автомобільний транспорт передбачає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" врегульовано, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим Наказом Міністерства транспорту та зв`язку № 340 від 07.06.2010 (далі - Положення).

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чн/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ) (п. 1.3 Положеня).

Пунктом 6.1 Положення встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських, перевезень на міжміських автобусних, маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п. 6.3 Положення, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР;

Відповідно до п. 2.5. вищезазначеної Інструкції № 385 тахографи підлягають повірці, яку здійснюють повірочні лабораторії, відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Окрім цього, згідно п. 2.6. Інструкції № 385 тахографи перевіряються та адаптуються до транспортного засобу пунктами сервісу тахографів періодично кожні два роки, а також в разі установлення або заміни тахографа, ремонту тахографа, зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу, якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (п. 2.7 Інструкції № 385). В разі позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа пункт сервісу тахографів маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Отже, системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що водії транспортних засобів, які використовуються для перевезень вантажу, зобов`язані мати, окрім інших документів, протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та заповнені тахокарти. При цьому, під час проведення перевірок, ці документи повинні надаватись посадовим особам органу державного контролю.

Проте, як вбачається з акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 231359 від 12.08.2020, під час проведення перевірки транспортного засобу IVECO STRALIS сіловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_3 з спеціалізованим напівпричепом (Н/ПР-платформа-Е) KOGEL, реєстраційний номер НОМЕР_4 , був відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа та тахокарти за 12.08.2020. В свою чергу, як зазначено в акті перевірки, водій був ознайомлений з актом перевірки, проте від пояснень та підпису відмовився.

З огляду на вищенаведені обставини справи та зазначені правові норми, суд критично оцінює посилання позивача на те, що надання протоколу перевірки та адаптації тахографа не передбачено ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, адже обов`язок пред`явлення відповідного протоколу інспектору передбачено положеннями Інструкції № 385.

Суд зазначає, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).

Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 №814/1460/16.

Разом з тим суд звертає увагу, що позивач не був позбавлений можливості надати додаткові докази на обґрунтування своєї позиції суду. Однак позивач не скористався даним правом та будь-яких нових доказів, які могли би бути оцінені судом, не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачем дійсно не було дотримано встановленої законодавством України в сфері автомобільного транспорту норм щодо наявності у водія під час перевезення належним чином оформленого протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а відтак, у відповідача були наявні підстави для застосування штрафу згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

При цьому, суд погоджується з позицією сторони позивача щодо недоведеності матеріалами перевірки виникнення в позивача обов`язку на пред`явлення інспектору товарно-транспортної накладної з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 № 207 (далі - Постанова № 207).

Пунктом 2 Постанови № 207 визначено, що особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, забороняється вимагати у водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця документи, не передбачені Переліком, затвердженим цією постановою.

Відповідно до вимог Постанови № 207 наявність товарно - транспортної накладної є обов`язковою для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах.

Отже, чинне законодавство зобов`язує мати товарно-транспортну накладну тільки на перевезення автотранспортом на договірних умовах.

Водночас, з наданих відповідачем документів неможливо встановити чи здійснював позивач перевезення Трактора FENDT 936VARIO S4 у власних цілях, чи в межах провадження господарської діяльності.

За сукупністю встановлених обставин, та з огляду на те, що матеріали справи не містять жодного належного та достовірного доказу, що водій під час здійснення перевірки мав протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та надав їх на стадії перевірки або ж на стадії розгляду справи про порушення транспортного законодавства, суд дійшов висновку, що постанова начальника управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 198541 від 12 серпня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів представників сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності прийнятих постанов, та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що в позові належить відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 )

Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036, )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 31.12.2020

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна