Справа № 420/5275/19
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 січня 2021 року

м. Київ

справа №420/5275/19

адміністративне провадження №К/9901/34963/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Блажівської Н. Є., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №420/5275/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зільберт Фуд» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

у с т а н о в и в :

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 04 березня 2020 року, повний текст постанови складено 04 березня 2020 року, а касаційну скаргу направлено 16 грудня 2020 року, тобто з пропуском установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження відповідач посилається на те, що вже звертався з касаційною скаргою у справі №420/5275/19, утім ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2020 року касаційну скаргу повернуто.

Відповідач вдруге звернувся з касаційною скаргою у справі №420/5275/19, утім ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2020 вдруге подану касаційну скаргу повернуто відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, зазначає, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

До того ж, просить врахувати ситуацію, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» через спалах у світі коронавірусу на всій території України введено карантин. А відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України продовжуються процесуальні строки на строк дії даного карантину, в тому числі передбачені частиною першою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України. Постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 року №956 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641» адаптивний карантин продовжено до 31 грудня 2020 року.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Судом встановлено, що вперше касаційну скаргу у цій справі відповідачем подано в межах строків, проте ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2020 року подану касаційну скаргу було повернуто, оскільки вона не містила підстав касаційного оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року.

Як вбачається з відомостей реєстраційної картки поштового повідомлення (провадження №К/9901/8856/20) ухвалу Верховного Суду від 06 квітня 2020 року про повернення вперше поданої касаційної скарги у цій справі скаржником отримано 14 квітня 2020 року.

Вдруге з касаційною скаргою скаржник звернувся лише в серпні 2020 року, тобто більше ніж через три місяці після повернення попередньої. Верховний Суд ухвалою від 19 серпня 2020 року касаційну скаргу повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. Ухвалу Верховного Суду від 19 серпня 2020 року про повернення вдруге поданої касаційної скарги у цій справі скаржником отримано 26 серпня 2020 року відповідно до відомостей реєстраційної картки поштового повідомлення (провадження №К/9901/19958/20).

Втретє касаційну скаргу направлено до суду поштою лише 16 грудня 2020 року, тобто більше ніж через три місяці з дня отримання копії ухвали про повернення вдруге поданої касаційної скарги, що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо повторного звернення до касаційного суду з цією касаційною скаргою.

Разом з тим, подаючи касаційну скаргу втретє, скаржник не надає доказів перешкод зазначення про наявність жодної із підстав для касаційного оскарження, які передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, під час звернення з попередньою касаційною скаргою.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і т.д.

В той же час, Суд звертає увагу на вимоги абзацу другого пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-IX від 18 червня 2020 року, яка діяла на час подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, надає суду право продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином і на це вказує учасник справи та надає докази на підтвердження своїх доводів.

За таких обставин, суд касаційної інстанції не приймає зазначені доводи, оскільки відповідач при подачі заяви про поновлення строку на касаційне оскарження не навів доводів та не надав доказів, які б свідчили про те, що пропуск строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №420/5275/19 відбувся через обмеження, впровадженими у зв`язку з карантином.

Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, яка не залежить від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 330-332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №420/5275/19 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді Н. Є. Блажівська

О. О. Шишов