Справа № 140/15301/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/15301/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОФІКО» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОФІКО» (далі ТОВ «КОФІКО», позивач, товариство) звернулося із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач 1, ГУ ДПС у Волинській області), Державної податкової служби України (далі відповідач 2, ДПС України) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Волинській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) від 21 вересня 2020 року №1948979/43464122 та зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 31 серпня 2020 року №4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «КОФІКО» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та є платником податку на додану вартість, основним видом діяльності якого є код КВЕД 46.37 - оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами.

У зв`язку із здійсненням операцій з постачання кавових та тонізуючих напоїв на підставі договору поставки від 31 липня 2020 року №04/31-07/20, укладеного з ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» позивачем відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) було сформовано податкову накладну від 31 серпня 2020 року №4 на загальну суму 459136,00 грн, в тому числі ПДВ 76522,67 грн, яку було надіслано для реєстрації в ЄРПН.

Згідно квитанції від 14 вересня 2020 року реєстрації вказаної податкової накладної була зупинена у зв`язку із тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0901, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовлюються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

ТОВ «КОФІКО» надало контролюючому органу пояснення та копії документів для реєстрації вказаної податкової накладної, однак комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 21 вересня 2020 року №1948979/43464122 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4 з підстав ненадання платником розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків за реалізований товар.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ТОВ «КОФІКО» оскаржило його в адміністративному порядку шляхом подання до ДПС України скарги від 24 вересня 2020 року.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 30 вересня 2020 року №52910/43464122/2 скаргу товариства залишено без задоволення, а вказане рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН без змін.

Представник позивача вказує, що розбіжність в обсягах отриманих та поставлених товарах одного коду УКТ ЗЕД зумовлена тим, що ТОВ «КОФІКО» здійснюється придбання компонентів кавових напоїв, для подальшої їх реалізації у вигляді порцій, на підтвердження чого надаються відповідні первинні документи про придбання компонентів кавових напоїв, калькуляції готових порцій.

Звертає увагу, що згідно умов договору оплата покупцем - ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів від дати останньої поставки за відповідний період (пункт 3.2 Договору), а податкова накладна складена позивачем на дату виникнення податкових зобов`язань - дату оформлення видаткової накладної від 31 серпня 2020 року №85, що засвідчує факт постачання товару платником податку.

Уважає, що оскаржуване рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 21 вересня 2020 року №1948979/43464122 є безпідставним та суперечить законодавству, винесене недобросовісно та необґрунтовано, без врахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття з огляду на що просить адміністративний задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву від 18 листопада 2020 року №5887/03-20-05-01-07 позовних вимог не визнав мотивуючи це тим, що для підтвердження господарських операцій відповідно до поданої податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4 ТОВ «КОФІКО» було надано контролюючому органу пояснення та ряд документів, однак платником не надано розрахункових документів та/або банківські виписки з особових рахунків.

Звертає увагу суду, що повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, слід розцінювати саме як вимога про втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 124-126).

У відповіді на відзив від 30 листопада 2020 року №127, яка подана до суду 11 грудня 2020 року, представник позивача додатково повідомляє, що згідно договору поставки від 31 липня 2020 року №04/31-07/20 факт прийому-передачі товару за звітний період підтверджується підписаною між сторонами зведеною видатковою накладною за відповідний період. Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування вартості товару сумарно за чотири звітні періоди згідно підписаних між сторонами накладних у безготівковій формі на рахунок постачальника протягом 10 (десяти) банківських днів від дати останньої поставки за відповідний період. На підтвердження зазначених норм ТОВ «КОФІКО» було поставлено, а ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» прийнято кавові та тонізуючі напої в асортименті на загальну суму 459136,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 31 серпня 2020 року №85.

Звертає увагу, що в рамках господарських операцій з ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» на підставі того ж договору поставки від 31 липня 2020 року №04/31-07/20 позивачем також було складено податкову накладну від 30 вересня 2020 року №4, яка зареєстрована контролюючим органом без зауважень.

Окрім того, додатково просить стягнути на користь ТОВ «КОФІКО» за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн (арк. спр. 137-142).

Представник відповідачів у поданому грудня 2020 року запереченні на відповідь на відзив просить в задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав, які є аналогічними доводам викладеним у відзиві на позовну заву (арк. спр. 138-140).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 116).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідачів про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відмовлено (арк. спр. 130-131).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ТОВ «КОФІКО» включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на підставі запису від 22 січня 2020 року №0012372 та здійснює наступні види діяльності код КВЕД: 46.37 - оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами (основний); 47.29 - роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 46.39 - неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.18 - діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.17 - діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 56.30 - обслуговування напоями; 47.99. - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; 77.39 - надання в оренду інших машин, устаткування та товарів (арк. спр. 32-37).

Позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з Реєстру платників податку на додану вартість від 22 червня 2020 року №192 (арк. спр. 38).

Для здійснення господарської діяльності ТОВ «КОФІКО» на підставі договору оренди частини нежитлового приміщення від 31 липня 2020 року №07/31-07/20 орендує у ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» частину адміністративно-побутового приміщення за адресою: вулиця Європейська, 1, село Рованці, Луцький район, Волинська область (арк. спр. 39-43).

Між ТОВ «КОФІКО» (постачальник) та ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» (покупець) було також уклало договір поставки від 31 липня 2020 року №04/31-07/20 (далі Договір) відповідно до умов постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених даним договором, поставляти та передати у власність покупцеві кавові напої та інші продукти харчування за встановленою у договорі ціною, а покупець, у свою чергу, зобов`язується приймати та оплачувати товар в асортименті та кількості відповідно до заявки покупця, яка узгоджується між контактними особами сторін за допомогою факсимільного зв`язку, електронної пошти або в усній формі. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту та кількості товару є прийняття покупцем товару по видатковій накладній, що мають юридичну силу специфікацій у розумінні статті 266 Господарського кодексу України і є невід`ємними частинами договору (арк. спр. 98-100).

Згідно пункту 2.1 Договору поставка товару здійснюється в обсязі згідно заявки покупця на звітний період, яким є календарний тиждень. Товар постачається протягом звітного періоду в рамках шведського столу з використанням встановленого постачальником на території покупця за адресою: вулиця Європейська, 1, село Рованці, Луцький район, Волинська область спеціального обладнання (кавоматів, снекоматів тощо), яке повинно бути обладнане системою обліку та контролю фактично поставленого товару за кількістю та асортиментом, згідно корпоративних вимог покупця щодо такого обліку.

Пунктом 2.3 Договору, передбачено, що за домовленістю сторін договору факт прийому-передачі товару за звітний період підтверджується підписаною між сторонами зведеною видатковою накладною за відповідний період. Датою поставки товару постачальником покупцю за звітний період вважається дата підписання такої накладної представником покупця.

Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування вартості товару сумарно за чотири звітні періоди згідно підписаних між сторонами накладних у безготівковій формі на рахунок постачальника протягом 10 (десяти) банківських днів від дати останньої поставки за відповідний період (пункт 3.2 Договору).

На підставі вказаного договору ТОВ «КОФІКО» було поставлено, а ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» прийнято кавові та тонізуючі напої в асортименті у кількості 65590,85 порцій за ціною 7,00 грн з ПДВ на загальну суму 459136,00 грн, в тому числі ПДВ 76522,67 грн, що підтверджується видатковою накладною від 31 серпня 2020 року №85 (арк. спр. 102).

Відповідно до рахунку на оплату від 31 серпня 2020 року №82 (арк. спр. 103) та на підставі платіжного доручення від 09 вересня 2020 року № (арк. спр. 104) TOB «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» перерахувало на рахунок позивача 544180,00 грн, в якості оплати за каву згідно рахунків від 31 серпня 2020 року №76, №77, №82 (арк. спр. 104).

За наслідками вказаної господарської операції ТОВ «КОФІКО» складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 31 серпня 2020 року №4 на загальну суму 459136,00 грн, в тому числі ПДВ 76522,67 грн (арк. спр. 12).

Відповідно до квитанцій від 14 вересня 2020 року реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, у зв`язку із тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0901, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовлюються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Для підтвердження реєстрації спірної податкової накладної позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 17 вересня 2020 року №1 та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, а саме: видаткову накладну від 31 серпня 2020 року №85, договір поставки від 31 липня 2020 року №04/31-07/20, договір оренди частини нежитлового приміщення від 31 липня 2020 року №07/31- 07/20; видаткову накладну від 21 липня 2020 року №АТ-0010018, видаткову накладну від 12 серпня 2020 року №АТ-0011108, видаткову накладну від 17 серпня 2020 року №89, видаткову накладну від 28 серпня 2020 року №93, договір поставки від 01 серпня 2020 року №0108-1 (арк. спр. 15, 17-24).

За результатами розгляду вказаних документів комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято оскаржуване рішення від 21 вересня 2020 року №1948979/43464122 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4 в ЄРПН у зв`язку із ненаданням платником податку розрахункових документів та/або банківські виписки з особових рахунків (арк. спр. 26-27).

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку шляхом подання до ДПС України скарги від 24 вересня 2020 року (арк. спр. 28).

Рішенням ДПС України від 30 вересня 2020 року №52910/43464122/2 скаргу товариства залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4 в ЄРПН без змін (арк. спр. 31).

ТОВ «КОФІКО» не погоджуючись із рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 30 вересня 2020 року №52910/43464122/2 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4 звернулось із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в ЄРПН податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Відповідно до пункту 2 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі Порядок №1165), автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Нормами пункту 7 Порядку №1165, визначено, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 8 Порядку №1165, передбачено, що платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Згідно пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Критерії ризиковості здійснення операцій визначені додатком №3 до Порядку №1165.

Зокрема, згідно пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, одним із таких критеріїв є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в ЄРПН, у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Як установлено судом реєстрація податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4 була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, у зв`язку із тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0901, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовлюються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Поряд з цим, у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не було вказано конкретного переліку документів, яких було б достатньо для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної, що свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Суд зауважує, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року по справі №815/2985/18.

Відповідно до пункту 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову у реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі Порядок №520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно пункту 5 Порядку №520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Слід заначити, що хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено пунктом 5 Порядку №1165, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

В той же час, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної та належно скористатись правом на захист.

Суд звертає увагу, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 28 листопада 2019 року по справі № 1640/2650/18 від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

Пунктом 9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно пункту 3 Порядку №520, комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Відповідно до пункту 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Як установлено судом, рішенням комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 21 вересня 2020 року №1948979/43464122 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4 в ЄРПН у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим, факт оплати товару покупцем - ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ», у зв`язку із постачанням яких позивачем виписано спірну податкову накладну підтверджується наданим суду платіжним дорученням від 09 вересня 2020 року №, а відтак твердження представника відповідачів про те, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували б оплату за придбаний товар не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Окрім того, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Суд зауважує, що оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Якщо мова йде про отримання платником податку товарів/послуг, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть документи на підтвердження факту надання таких послуг. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Відповідно до пункту 3.2 договору поставки від 31 липня 2020 року №04/31-07/20, укладеного між ТОВ «КОФІКО» та ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування вартості товару сумарно за чотири звітні періоди згідно підписаних між сторонами накладних у безготівковій формі на рахунок постачальника протягом 10 (десяти) банківських днів від дати останньої поставки за відповідний період.

Таким чином, мотивування оспорюваного рішення фактом ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків прямо суперечить правилу першої події, що закріплене у пункту 187.1 статті 187 ПК України, позаяк податкова накладна від 31 серпня 2020 року №4 виписана по факту постачання ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ УКРАЇНА ЛУ» товарів згідно видаткової накладної від 31 серпня 2020 року №85.

Враховуючи вищезазначене, подані позивачем документи для реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4 підтверджують факт здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття комісією ГУ ДПС у Волинській області рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної в ЄРПН.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів законності прийняття оскаржуваного рішення, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 21 вересня 2020 року №1948979/43464122 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати вказану податкову накладну в ЄРПН, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України. У випадку зупинення реєстрації податкової накладної та прийняття відповідною комісією рішення про відмову в її реєстрації така податкова накладна реєструється у день набрання чинності судовим рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 31 серпня 2020 року №4.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 28 листопада 2019 року по справі №1640/2650/18, від 22 липня 2019 року по справі №815/2985/18.

За наведених вище обставин справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 21 вересня 2020 року №1948979/43464122 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4 та зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН вказану податкову накладну.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжних доручень від 12 жовтня 2020 року №66 та від 26 жовтня 2020 року №73 ТОВ «КОФІКО» за подання адміністративного позову у даній справі було сплачено судовий збір в загальному розмірі 4204,00 грн (арк. спр. 11, 113).

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області та ДПС України судовий збір по 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) з кожного.

Щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) суд зазначає наступне.

Частинами першою, другою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правової допомоги від 01 жовтня 2020 року (арк. спр. 107), акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30 листопада 2020 року №02/30-11/20 (арк. спр. 147), рахунок на оплату від 26 жовтня 2020 року №01/26-10/20 (арк. спр. 144), платіжні доручення від 27 жовтня 2020 року №74 на суму 8000,00 грн та від 05 листопада 2020 року №76 на суму 12000,00 грн (арк. спр. 145-146).

Зокрема, як убачається із акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30 листопада 2020 року №02/30-11/20 позивачу були надані наступні послуги: ознайомлення із матеріалами, матеріалами адміністративного оскарження, з`ясування фактичних обставин справи, збір доказів (з розрахунку 1000,00 грн за 1 годину та 3 години витраченого часу); вивчення та узагальнення судової практики по правових питаннях, формування правової позиції (з розрахунку 1000,00 грн за 1 годину та 2 години витраченого часу); підготовка позовної заяви із додатками (з розрахунку 1000,00 грн за 1 годину та 13 години витраченого часу); підготовка заперечення на відзив (з розрахунку 1000,00 грн за 1 годину та 2 години витраченого часу).

Загальна вартість робіт (наданих послуг) становить 20000,00 грн, яка сплачена позивачем адвокату згідно з платіжними дорученнями від 27 жовтня 2020 року №74 та від 05 листопада 2020 року №76.

Представник відповідачів у запереченні на відповідь на відзив проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн заперечує з огляду на те, що вказані витрати не є співрозмірними із даною справою, а їх сума необґрунтовано завищена, оскільки послуги не потребують такої кількості годин та дублюють одна одну. Вказує, що ознайомлення із матеріалами, матеріалами адміністративного оскарження, з`ясування фактичних обставин справи, збір доказів, вивчення та узагальнення судової практики по правових питаннях, формування правової позиції включає в себе підготовка позовної заяви з додатками. У відповіді на відзив не міститься нових обставин та обґрунтування є аналогічні позиції викладеній у позовній заяві. Оплата послуг була здійснена до відкриття провадження у даній адміністративній справі (арк. спр. 138-140).

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що ознайомлення із матеріалами, матеріалами адміністративного оскарження, з`ясування фактичних обставин справи, збір доказів, вивчення та узагальнення судової практики по правових питаннях, формування правової позиції є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а визначення суми гонорару за кожну з зазначених дій не є виправданим, а тому підлягає зменшенню.

Подана представником позивача відповідь на відзив від 30 листопада 2020 року №127 фактично дублює зміст позовної заяви ТОВ «КОФІКО» без зазначення будь-яких нових доводів чи аргументів.

Окрім того, суд враховує, що справа про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН є спором немайнового характеру незначної складності, а предметом судового розгляду у даній справі були господарські операції лише за однією податковою накладної, у реєстрації якої було відмовлено контролюючим органом.

Спірні правовідносини регулюється нормами ПК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню та застосуванню адвокатом, не передбачають.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року по справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року по справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року по справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідачів щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи незначну складність справи заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими вимогами немайнового характеру, а том справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів є сума 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень копійок) по 1250,00 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок) з кожного відповідача. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статями 139, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОФІКО» (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Дубнівська, 18, ідентифікаційний код юридичної особи 43464122) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 43143484), Державної податкової служби України (04053, місто Київ, площа Львівська, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21 вересня 2020 року №1948979/43464122 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31 серпня 2020 року №4.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати подану Товариством з обмеженою відповідальністю «КОФІКО» податкову накладну від 31 серпня 2020 року №4 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОФІКО» судовий збір в розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 1250,00 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОФІКО» судовий збір в розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 1250,00 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 30 грудня 2020 року.