Справа № 140/16571/20
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/16571/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шопік М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови від 16.11.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій у межах виконавчого провадження є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача заборгованості за валютним кредитним договором. Згідно довідки АТ Укрсоцбанк від 24.09.2019 про прощення боргу, заборгованість за кредитним договором є прощеною. А тому вважає, що оскільки фактичного стягнення державним виконавцем з боржника на користь стягувача сум не відбулось, правові підстави для винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відсутні.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

18.12.2020 на виконання вимог ухвали суду позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ КАС України.

Від відповідача 30.12.2020 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача зазначив, що у виконавчому провадженні №54486650 з примусового виконання виконавчого листа №161/7017/15-ц виданого 24.03.2017 Луцьким міськрайонним судом Волинської області, державним виконавцем вчинявся ряд дій, спрямованих на виконання вказаного виконавчого листа, зокрема, прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, здійснювався виклик сторін виконавчого провадження, що підтверджують витрати виконавчого провадження. У зв`язку із чим, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні 06.01.2021 оголошено перерву до 10:00 06.01.2021.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд справи здійснювався у відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, в письмовому провадженні, на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №54486650 з примусового виконання виконавчого листа №161/7017/15-ц виданого 24.03.2017 Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованості за кредитними договором в сумі 2 801 925,68 грн. та судового збору в розмірі 42 028, 88 грн.

16.11.2020 державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Романовським В.В. прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якої загальна сума мінімальних витрат, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 становить 269, 00 грн.

Позивач вважаючи, що спірна постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 42 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404), кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Пунктом 2 розділу VI затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» (далі - Інструкція) встановлено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесення постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Таким чином, винесення, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, є обов`язком виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем у виконавчому провадженні №54486650 з примусового виконання виконавчого листа №161/7017/15-ц виданого 24.03.2017 Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованості за кредитними договором в сумі 2 801 925,68 грн. та судового збору в розмірі 42 028, 88 грн., постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження винесена 16.11.2020, в той час як виконавче провадження №54486650, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження розпочате 11.08.2017.

Тобто, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.11.2020, винесена з порушенням вимог Інструкції, згідно якої постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Судом не заперечується той факт, що державним виконавцем в ході виконання виконавчого провадження №54486650 вчинялись дії примусового характеру, а саме: була винесена постанова про арешт майна боржника від 14.08.2017; неодноразово здійснювався виклик сторін виконавчого провадження, надсилалися вимоги боржнику щодо зобов`язання виконання виконавчого листа; винесена постанова про арешт коштів боржника від 16.11.2020, тощо.

Проте, враховуючи порушення Інструкції, допущені в порядку винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Романовського В.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.11.2020.

Відповідно до частин 1,2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець при вчиненні спірних виконавчих дій діяв не у межах та не на підставі чинного законодавства України, у зв`язку із чим, позовні вимоги слід задовольнити повністю, шляхом визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Романовського В.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.11.2020 .

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 840, 80 грн., сплачений згідно з квитанцією від 16.12.2020 №ПН1893134.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про виконавче провадження, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Романовського В.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.11.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840, 80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса: 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27-а.

Суддя Ю.Ю. Сорока