Справа № 260/2262/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/2262/20 пров. № А/857/12814/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року ( суддя Плеханова З.Б., ухвалене в м. Ужгороді о 13:32, повний текст складено 28.09.2020) у справі № 260/2262/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та просив: визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень посадових осіб пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо невиконання рішення судів; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії основний розмір якої має складати 66%, а не 61 % та правильний розрахунок 25% мінімальної пенсії за віком за весь час її невиплати правильної на момент виплати, а не за кожен рік окремо.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в частині позовної вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 основний розмір якої має складати 66%, а не 61 %. - закрито на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким визнати протизконним рішення суб`єкта владних повноважень посадових осіб пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо невиконання рішення судів; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії основний розмір якої має складати 66%, а не 61 % та правильний розрахунок 25% мінімальної пенсії за віком за весь час її невиплати правильної на момент виплати, а не за кожен рік окремо так як інфляція з`їла ті кошти мінімальна пенсія за віком..

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що посадові особи Головного управління пенсійного фонду України так і не провели розрахунок та виплату додаткової пенсії відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: особам віднесеним до категорії 3 додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю призначається у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком. Апелянт зазначає, що розрахунок мінімальної пенсії треба провести станом на момент виплати по рішенню суду, тобто з розміру мінімальної пенсії 1889,20 грн. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Апелянт подав заперечення на відзив, де не погоджується з позицією відповідача, просить задовольнити апеляційну скаргу та судовий розгляд провести без його участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, заперечення на відзив дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено , що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.03.1992р. N2262- XII та додаткову пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796- XII .

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2013 року №800/2083/14 (залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року), визнано протиправними рішення та дії суб`єкта владних повноважень, посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо визначення ОСОБА_1 , як ,учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 30 січня 2006 року по 30 січня 2007 року. Визнано за позивачем, як учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, право на отримання підвищення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, у відповідності до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого у Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області моральну шкоду в розмірі 2500 грн. В частині позовних вимог шо до призначення ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком - відмовлено.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 вересня 2015 року №К800/2083/14 постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області моральної шкоди в розмірі 2500 грн. скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року залишено без змін.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання вищевказаної постанови Головним управлінням було проведено розрахунок різниці пенсії згідно з рішенням суду за період з 30 січня 2006 року по 30 січня 2007 року та нараховано доплату пенсії за зазначений період в розмірі 1022,81 грн.

В подальшому, 29.12.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом №1/09 від 04.01.2016 року повідомлено управління ДВС ГУ юстиції в Закарпатській області, що стягувачу ОСОБА_1 по виконавчому провадженню проведено нарахування додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком. Нарахована сума склала 1022,81 грн. Вказану суму коштів боржником не виплачено у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки. Дана обставина унеможливлює фактичне та повне виконання судового рішення у вигляді зобов`язального характеру, оскільки не з вини боржника неможливо забезпечити виплату зазначеної нарахованої суми.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем Білинець В.О. постановою від 08.08.2016 ВП №49738104, накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області штраф в розмірі 680 грн. за невиконання листа №2220/9-80 від 02.08.2016 р. щодо вимоги виплатити ОСОБА_1 в строк до 08.08.2016 р. нараховану Головним управлінням згідно виконавчого листа Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.11.2015 р. по справі №703/4841/12 додаткову пенсію в сумі 1022,81 грн. Проте постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12. 09. 2016 року по справі №209/2196/16-а скасовано вищенаведену постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №49738104. Підставою для скасування постанови про накладення штрафу було те, що відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів для виплати нарахованої ОСОБА_1 за рішенням суду різниці суми додаткової пенси відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждай внаслідок Чорнобильської катастрофи", не вважається невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відтак, постановою від 15.11.2016 р. відділом примусового виконання рішень закінчено виконавче провадження №49738104 у зв`язку з надісланням до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Окрім того судом першої інстанції вірно зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся на його звернення щодо виконання судового рішення по справі №703/4841/12, зокрема, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 22.05.2019 року №6976/03, позивача було повідомлено, що на виконання виконавчого листа №703/4841/12 від 30.11.2015 року, виданого Виноградівським районним судом Закарпатської області, на пенсійний рахунок позивача зараховано суму 1022,81 грн.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою, Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.11. 2015 року по справі №703/4841/12 визнано протиправними рішення та дії суб`єкта владних повноважень, посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо визначення ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії З, розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 30 січня 2006 року по 30 січня 2007 року

Судом першої інстанції вірно зазначено, що ОСОБА_1 у справі не заперечує, що йому виплачено суму , зазначену у рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2013 року №800/2083/14 за вказаний у рішенні суду період , а саме: 30 січня 2006 року по .30 січня 2007 року. Вказане також стверджується повідомленням відповідача № 6976/03 від 22.05.2019 року (а.с. 25) про зарахування коштів на пенсійний рахунок ОСОБА_1 .

Стосовно інших сум та інших періодів, як вірно зазначено судом першої інстанції, резолютивна частина рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2013 року №800/2083/14 не містить.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

За ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом

Окрім того, судом першої інстанції з матеріалів пенсійної справи позивача встановлено, що заяву з ксерокопією посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 3 категорії позивач надав пенсійному органу 11.08.2005 року, в результаті чого йому був зроблений перерахунок пенсії 15.12.2000 року і виплачено різницю в пенсії в розмірі 1658,96 грн з 15.12.2000 року по 31.08.2005 рік.,.

Відтак, оскільки на момент здійснення перерахунку з 01.01.2008 року пункт "в"ч.1 ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення віійськовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" було скасовано ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" від 04.04.2006 року й не було включено до грошового забезпечення 5% збільшення, із зв`язку з чим розмір грошового забезпечення залишився такий, який був встановлений гр. ОСОБА_1 на момент звільнення.

Відтак вірним є висновок суду першої інстанції, що вимога позивача про зобов`язання пенсійний орган зробити правильний розрахунок 25% мінімальної пенсії за віком за весь час її невиплати є безпідставним.

Окрім цього судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем не оскаржувалися постанови виконавчого провадження з приводу питань невиконання судового рішення.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду з вищенаведених мотивів.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі № 260/2262/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
У зв`язку із перебуванням судді Глушка І.В. в період з 30.12.2020р. по 31.12.2020р. включно згідно наказу голови суду №748-к/тм від 16.12.2020р. на відпочинку в порядку компенсації за роботу у вихідні дні, постанова в повному обсязі складена 04.01.2021р.