Справа № 380/12507/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 грудня 2020 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кравців О.Р. одержав матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації Львівської області (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Гетьмана Мазепи, 8), в якій просить суд:

- поновити строк для звернення до суду щодо порушення прав за 2017 2019 роки;

- визнати протиправною відмову відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017-2020 роки у розмірі передбаченому ст. 12 Закону №3551-ХІІ, у редакції Закону №3551-ХІІ в редакції 25.12.1998;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017-2020 роки у розмірі, передбаченому ст. 12. 13 закону №3551-ХІІ, в редакції 25.12.1998. виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 ст. 28 закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- звільнити від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач є учасником бойових дій.

Відповідно до ч. 8 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Відповідно до вимог ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вказана заява не відповідає вказаним вимогам, з огляду на таке.

Частиною 6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви з`ясовано, що у 2017-2020 роках виплату вказаної допомоги позивачу проведено у розмірі меншому ніж встановлено чинним законодавством, а тому позивач звернувся до суду із цим позовом.

Стосовно допомоги за 2020 рік доцільно зауважити, що відповідну допомогу позивач отримує щорічно та згідно з ч. 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

30 вересня відповідного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована, а перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності/дій щодо не нарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» слід обраховувати з 30 вересня відповідного року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 по справі № 607/7919/17.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 11.12.2020 (відбиток поштового штемпелю), шестимісячний строк звернення до суду з 30.09.2020 позивачем не пропущено.

Однак щодо періоду за 2017-2019 роки включно позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Позивач просив поновити строк звернення до суду, мотивував своє клопотання тим, що у п.п. 76-90 постанови Верховного Суду від 10.03.2020 у справі №160/1088/19 вказано, що якщо протиправні рішення суб`єкта владних повноважень, які в подальшому скасовані судами, визнаються такими, що були прийняті протиправно ще у момент їх прийняття, то такі рішення не можуть бути підставою для позбавлення позивача певних матеріальних благ у минулому та майбутньому. Вказане рішення є преюдиційним і повинно бути врахованим судом.

Також вказав, що у питанні строків звернення до суду у своїй постанові від 19.03.2019 у справі №806/1952/18 (провадження №К/9901/66396/18) Верховний Суд вказав, що застосовуючи строки у зазначеній сфері слід розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. Суд також виходив з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) щодо фізичної або юридичної особи.

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави. Відлік строків звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення її прав, крім якщо інше прямо не передбачено законом.

Позивач вказав, що у триваючих правовідносинах з 2017 по 2020 роки суб`єкт владних повноважень ухилявся від виконання його зобов`язання (триваюча протиправна бездіяльність) або допускав протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність), та виплата грошової допомоги є періодичною.

З огляду на викладене, позивач вважає, що у 2017-2019 роках він не міг знати і не повинен був знати про порушення його прав щодо невиплати в повному обсязі разової допомоги до 05 травня, оскільки такого порушення на той момент не було, така виплата проводилася згідно з чинним на той момент законодавством і лише у лютому 2020 ці норми визнані неконституційними.

Суддя зважає на такі покликання позивача, однак у даному випадку зазначає таке.

У Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17, від 30.10.2018 у справі №493/1867/17, від 22.01.2019 у справі №201/9987/17(2-а/201/304/2017).

Слід зазначити, що грошової допомога до 5 травня у розмірі, передбаченому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту», є регулярною та виплачується один раз на рік, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись при отриманні щорічної допомоги до 5 травня.

Тому покликання позивача на триваючий характер бездіяльності відповідача щодо невиплати разової допомоги до 5 травня у тому розмірі, який, на думку позивача, мав бути йому нарахований (більшому), є необґрунтованими.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 18.11.2020 у справі № 380/5202/20 (провадження № К/9901/25497/20).

Також суд вказує, що Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі №1-247/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Водночас, відповідно до Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення Конституційного Суду України набирає законної сили з дня його ухвалення, та не поширюється на правовідносини, що існували до його прийняття.

Тому таке рішення не поширюється на правовідносини до 2020 року.

З огляду на викладене, причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом, зазначені позивача, з позиції судді, не є поважними та достатніми для поновлення строку звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене позивачу слід надати суду заяву (клопотання) щодо поновлення строку звернення до суду із належним обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку та надати суду підтверджуючі відповідні обставини докази.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 49, 160, 161, 169, 241-243, 248, 287, 293 КАС України, суддя, -

у х в а л и в :

1. Причини пропуску строку звернення до суду із позовом визнати неповажними.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху для усунення недоліків.

3. Позивачу усунути недоліки позовної заяви у строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) заяви (клопотання) щодо поновлення строку звернення до суду із належним обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку та надати суду підтверджуючі відповідні обставини докази.

4. Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення у встановлений строк недоліків, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кравців О.Р.