Справа № 760/2048/20
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/72/21
Справа №760/2048/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправною та скасувати постанову №101 про накладення адміністративного стягнення від 26 грудня 2019 року, винесену виконуючим обов`язки заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюк В.М. та справу закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 грудня 2019 року ним поштовим зв`язком було отримано копії протоколів №145, №147 та №148 про адміністративне правопорушення складені 12 грудня 2019 року посадою особою заступником начальника відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб податків і зборів фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Київській області Щербиною М.В.

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 було подано до ГУ ДПС у Київській області зауваження щодо кожного з протоколів з клопотанням закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також передчасністю притягнення до відповідальності, оскільки наказ щодо проведення перевірки оскаржується в судовому порядку.

21 січня 2020 року ОСОБА_1 було отримано постанову №101 про накладення адміністративного стягнення від 26 грудня 2019 року.

26 грудня 2019 року виконуючий обов`язки заступника начальника ГУ ДПС у Київській області Войтюк В.М., розглянувши протоколи від 12 грудня 2019 року за №145, №147 та №148 та акт перевірки №688/10-36-13-03/ НОМЕР_1 від 01.08.2019 року, виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за порушення ст. 163-15 КУпАП, пункту 1 ст. З Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. у відповідності до ст.36 КУПАП.

ОСОБА_1 не вважає себе винним у вчинені жодного з адміністративних правопорушень, вказаних у протоколах, про що було зазначено у зауваженнях до протоколів. Також службовою особою відповідача не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом, а тому вважає постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, необґрунтованою і незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того зазначив, що протоколи про адміністративні правопорушення № 145, №147 та №148 від 12.12.2019 року було складено не уповноваженою особою, і тому, останні не можуть бути доказом при здійснені провадження у справі щодо адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Позивач не міг також бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не мав статуту фізичної особи-підприємця, а отже не може бути суб`єктом правопорушення.

На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.01.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження.

10.03.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 встановлено порушення абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, ч.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010р. №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) в частині заниження єдиного соціального внеску за період з 01.01.2015р. по 31.12.2018р. в розмірі 384612,08 грн., в т.ч. за 2015 рік 32515,28 грн., 2016 рік 94941,00 грн., за 2017 рік 109725,00 грн., за 2018 рік 147430,80 грн.

Перевіркою встановлено неподання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, чим порушено п.2, п.9, п.11 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.215 №435.

Враховуючи вищевикладене постанова №101 винесена в межах та на підставі чинного законодавства, з урахуванням чого представник просив відмовити у задоволенні позову.

16.03.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому він зазначив, що акт №688/10-36-13-03/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна фізичною особою платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2018 р. Головного управління ДФС у Київській області, було складено 01.08.2019 року.

Разом з тим, протоколи про адміністративне правопорушення № 145, №147 та №148 складені лише 12 грудня 2019 року, тобто більше ніж через чотири місяці від дати складання акту.

Також, не є предметом розгляду даної справи та не досліджується питання здійснення чи діяльність позивача, яка на думку відповідача, нагадує йому підприємницьку. Позивач не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не мав статуту фізичної особи-підприємця, а отже не може бути суб`єктом правопорушення.

З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 17 грудня 2019 року, ОСОБА_1 поштовим зв`язком було отримано копії протоколів №145, №147 та №148 про адміністративне правопорушення складенні 12 грудня 2019 року посадою особою заступником начальника відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб податків і зборів фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Київській області Щербиною М.В .

У протоколі №145 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п. 11 ст.8, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VІ (із змінами та доповненнями) в частині заниження єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності, п.2, п.9 пункту 11 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.215 №435 в частині не подання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за неподання за 2017-2018 роки.

Відповідальність за вказане вище правопорушення передбачена ст.1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в частині порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та неподання звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У протоколі №147 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення пункту 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) в частині проведення розрахунків без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Відповідальність за вказане вище правопорушення передбачена ст. 16315 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги).

У протоколі № 148 було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) в частині не ведення книги обліку доходів і витрат.

Відповідальність за вказане вище правопорушення передбачена ст. 1641 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині не ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку.

Відповідно до абз.4. ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

23.12.2019 року ОСОБА_1 було подано до ГУ ДПС у Київській області зауваження щодо кожного з протоколів, з клопотанням закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також передчасністю притягнення до відповідальності, оскільки наказ щодо проведення перевірки оскаржується в судовому порядку.

21 січня 2020 року, що підтверджується копією поштового конверту та роздруківкою з сайту Укрпошти, щодо дати отримання листа з трек-номером 021, ОСОБА_1 було отримано постанову №101 про накладення адміністративного стягнення від 26 грудня 2019 року.

Позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову №101 про накладення адміністративного стягнення від 26 грудня 2019 року, винесену виконуючим обов`язки заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюк В.М. та справу закрити, посилаючись на те, що службовою особою відповідача не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом, протоколи складені не уповноваженою на те особою, а також його не можливо було притягнути до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в нього статусу фізичної особи-підприємця, а тому вважає постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, необґрунтованою і незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Як встановлено вище, 26 грудня 2019 року виконуючий обов`язки заступника начальника ГУ ДПС у Київській області Войтюк В.М., розглянувши протоколи від 12 грудня 2019 року за №145, №147 та №148 та акт перевірки №688/10-36-13-03/ НОМЕР_1 від 01.08.2019 року, виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за порушення ст. 163-15 КУпАП, пункту 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. у відповідності до ст. 36 КУПАП.

Складання протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 здійснював заступник начальника відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб податків і зборів фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Київській області Щербина М.В .

Відповідно до ст. 234-2 КУпАП податкові органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163 13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163 15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164 1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (стаття 165 1), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166 6), перешкоджанням уповноваженим особам податкових органів у проведенні перевірок (стаття 188 23).

Від імені податкових органів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

В даному випадку, протоколи про адміністративне правопорушення не є предметом розгляду даної справи, а тому відповідність встановленій законом формі судом не перевіряється.

Протоколи про адміністративні правопорушення є лише предметом дослідження у даній справі на підставі яких була винесена оскаржувана постанова.

Встановлено, що на підставі підпункту 78.1.1, підпункту 78.1.2, підпункту 78.1.3 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Київській області №1460 від 11 липня 2019 року, заступником начальника відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб Головного управління ДФС у Київській області Щербиною Миколою Вікторовичем, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2018 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 01 серпня 2019 року №688/10-36-13-03/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 :

- пункту 44.1 статті 44, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України в частині не надання книги обліку доходів і витрат та первинних документів, які пов`язані з предметом перевірки;

- пункту 49.2, підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, абзацу 2 пункту 177.11 статті 177 Податкового кодексу України в частині неподання ОСОБА_1 декларацій про майновий стан і доходи за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки;

- пункту 177.1, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, в частині заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1259714,59 грн., у тому числі за 2015 рік - 141069,07 грн., за 2016 рік - 476741,80 грн., за 2017 рік - 590373,34 грн. та за 2018 рік - 51630,38 гривень;

- абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7, пункту 11 статті 8, частини 2 статті 9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) в частині заниження єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2018 року в розмірі 384612,08 грн., в т.ч. за 2015 рік 32515,28 грн, 2016 рік 94941,00 грн., за 2017 рік 109725,00 грн., за 2018 рік 147430,80 грн;

- пункту 2, п.9, п.11 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 №435 в частині неподання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2015,2016, 2017, 2018 роки;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України в частині заниження фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 в період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2018 року податкових зобов`язань по податку на додану вартість, що підлягають декларуванню та сплаті до бюджету у сумі 13164334,32 грн., в т.ч. за 2016 рік в сумі 594976,80 грн., за 2017 рік в сумі 908266,68 грн. та за 2018 рік в сумі 79431,36 грн;

- пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, в частині заниження фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 військового збору від здійснення підприємницької діяльності за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2018 року на загальну суму 47116,28 грн., в т.ч. за 2015 року - 12274,86 грн., за 2016 рік - 13619,82 грн., за 2017 рік - 20771,60 грн. та за 2018 рік - 450,00 грн;

- статті 58, частини 6 статті 128 Господарського кодексу України в частині здійснення господарської діяльності без державної реєстрації фізичної особи - підприємця та не забезпечення ведення обліку результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства;

- статті 18 Закону України від 15 травня 2003 року №755-1V «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в частині неподання державному реєстратору документів для державної реєстрації фізичної особи - підприємця».

Висновки про вищевказані порушення в акті перевірки ґрунтуються на тому, що відповідно до наданої інформації Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області листом від 19 червня 2019 року №1010-959/03, фізична особа платник податків ОСОБА_1 являвся замовником будівництва індивідуальних житлових будинків на підставі декларацій про готовність до експлуатації об`єктів, які належать до II категорії складності.

Також, згідно з інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 був власником земельних ділянок на яких відбувається будівництво даних об`єктів нерухомості.

Перевіркою встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 набував у власність об`єкти нерухомого майна шляхом їх будівництва, замовником якого він безпосередньо виступав, після введення об`єктів нерухомості в експлуатацію на підставі внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державними реєстраторами та приватними нотаріусами. Згідно наявних декларацій про готовність об`єктів до експлуатації, відсутня інформація про підрядні організації, за допомогою яких здійснювалось будівництво. У подальшому, ОСОБА_1 реалізовував об`єкти нерухомого майна на підставі договорів купівлі-продажу, які посвідчувались нотаріально.

В акті перевірки також зазначено, що відповідно до відомостей, які містяться в центральній базі даних державного реєстру фізичних осіб ДФС України за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2018 року фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 отримано дохід від реалізації нерухомого майна за ознакою доходу «104» - частина доходів від операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомого всього у сумі 7011310,70 грн, у тому числі за 2015 рік - 818324,00 грн, 2016 рік - 3156560,00 грн, 2017 рік - 3156560,00 грн, 2018 рік - 367156,70 грн.

Крім того, в ході перевірки було встановлено, згідно з інформацією, яка міститься в інтегрованих картках ІC «Податковий блок» встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2018 року на постійній основі відповідно до пункту 172.5 статті 172 Податкового кодексу України, сплачувались податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від продажу об`єктів нерухомого майна фізичним особам - покупцям до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу всього у сумі 353751,24 грн у тому числі за 2015 рік - 15287,73 грн, 2016 рік - 91539,00 грн, 2017 рік - 227066,67 грн та 2018 рік - 19857,84 грн, виходячи з чого, сума отриманого доходу платником податків від продажу об`єктів нерухомого майна за 2017 рік 4541333,40 грн та за 2018 рік - 397156,80 гривень.

На думку контролюючого органу, вищезазначена інформація підтверджує, що діяльність фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з будівництва багатоповерхових житлових будинків з метою подальшої реалізації об`єктів нерухомого майна спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та здійснюється з метою одержання доходу, а відтак, систематичний продаж нерухомого майна, у тому числі власного, з метою одержання прибутку є підприємницькою діяльністю, та підтверджує, що діяльність фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з будівництва та реалізації квартир у багатоповерхових житлових будинках спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та здійснюється з метою одержання прибутку, а тому є підприємництвом, а суб`єкт підприємництва - підприємцем.

На підставі висновків акта перевірки від 01 серпня 2019 року №688/10-36-13-03/ НОМЕР_1 з урахуванням листа Головного управління ДФС у Київській області від 09 вересня 2019 року №539/С/10-36-33-04 «Про розгляд заперечень», яким пункт 6 висновків акту викладено в новій редакції, 12 вересня 2019 року відповідачем прийнято:

- рішення № про застосування штрафних санкцій;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- зі сплати єдиного внеску в сумі 384 612,08 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 78 176,49 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фіз осіб, що спл фіз особами за результатами річного декларування», код платежу 11010500 на суму у розмірі 1 574 643,24 грн., з яких за податковим зобов`язання - 1 259 714,59 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 314 928,65 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем «Податок на доходи фіз осіб, що спл фіз особами за результатами річного декларування» код платежу 11010500 у сумі 680,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем «Податок на доходи фіз осіб, що спл фіз особами за результатами річного декларування» код платежу 11010500 у сумі 510,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість», код платежу 14010100 на суму у розмірі 1 978 343,55 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 1 582 674,84 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 395 668,71 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір», код платежу 11011001 на суму у розмірі 58 895,35 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 47 116,28 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 11 779,07 грн.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2020 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Київській області № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 12 вересня 2019 року.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Київській області №Ф- від 12 вересня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Київській області № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12 вересня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 12 вересня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 12 вересня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 12 вересня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 12 вересня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 12 вересня 2019 року.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним рішенням встановлено, що відповідачем безпідставно нараховано податкові зобов`язання позивачу як фізичній особі-підприємцю, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військовому збору та штрафних санкціях за відсутності у нього визначеного законом статусу суб`єкта підприємницької діяльності та обставини викладені у акті перевірки від 01 серпня 2019 року №688/10-36-13-03/ НОМЕР_1 були спростовані.

Згідно з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 22.06.2016 року по справі №К/800/53023/15, у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення; у такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 27.01.2015 року у справі №21-425а14 та від 09.02.2016 року у справі №826/5689/13-а, визнання перевірки незаконною тягне за собою відсутність її правових наслідків.

Іншими доказами окрім акту перевірки, вина ОСОБА_1 не встановлена, у зв`язку із чим, притягнення до адміністративної відповідальності є передчасним та неправомірним.

Крім того, слід зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Акт №688/10-36-13-03/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна фізичною особою платником податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2018 р. Головного управління ДФС у Київській області, було складено 01.08.2019 року.

Разом з тим, протоколи про адміністративне правопорушення № 145, №147 та №148 складені лише 12 грудня 2019 року, тобто більше ніж через чотири місяці від дати складання акту.

Відповідно до судової практики викладеної у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 761/40803/18 від 10 грудня 2019 р.: "....Колегія суддів зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, Акт № 3638/26-15-42-04-30/НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА 1, яким виявлені порушення вимог законодавства, було складено 04.09.2018.

Разом з тим, протоколи про адміністративне правопорушення № 184 та № 185 складені лише 27.09.2018.

В контексті викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення строку складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП."

Як вже зазначалося вище, акт №688/10-36-13-03/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна фізичною особою платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2018 р. Головного управління ДФС у Київській області, було складено 01.08.2019 року.

Разом з тим, протоколи про адміністративне правопорушення № 145, №147 та №148 складені лише 12 грудня 2019 року, тобто більше ніж через чотири місяці від дати складання акту та з порушенням строку складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП.

За змістом п.п. «а» п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Тобто, обов`язок вести облік доходів і витрат виникає лише у разі, якщо є обов`язок у платника податків подавати податкову декларацію.

Разом із тим, порядок подання річної декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) визначений статтею 179 ПК України.

Згідно з п. 179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. У той же час положеннями п. 179.2 ст. 179 ПК України передбачено, що відповідно до цього розділу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу.

У акті перевірки контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 172.2 ст. 172 ПК України здійснено сплату податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 5%, а також вказано, що така інформація підтверджена приватними нотаріусами у поданих звітах форми 1-ДФ, в яких відображено сплачені суми податку на доходи фізичних осіб.

Виходячи із викладеного, у позивача ОСОБА_1 був відсутній обов`язок подавати податкову декларацію, як наслідок - вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу. Крім того, обов`язок вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару згідно п. 177.10 ст. 177 ПК України належить фізичним особам-підприємцям, яким позивач не являвся.

Відповідно до загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), які ГУ ДФС у Київській області міг безперешкодно дослідити, ОСОБА_1 було зареєстровано, як фізичну особу-підприємця 05.02.2008 , номер запису: 2 002623, проте станом на 25.04.2012 згідно номеру запису: 3002623, визначено стан суб`єкта ФОП ОСОБА_1 , як - припинено.

Згідно відомостей з ЄДР та, що підтверджується актом перевірки: «Платник податків - фізична особа ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ), зареєстрований фізичною особою підприємцем Васильківською районною державною адміністрацією від 27.05.2019 №0014146, як фізична особа - підприємець перебуває на обліку ГУ ДФС у Київській області (Васильківській район)».

Проте, станом на 26.09.2019 року згідно номеру запису: 2014146, визначено стан суб`єкта ФОП ОСОБА_1 , як - припинено.

Таким чином з 26 квітня 2012 року до 27 травня 2019 року, ОСОБА_1 не мав статусу суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця. При цьому перевірка проводилася за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2018 р.

Тобто, позивач не міг також бути притягнутий до адміністративної відповідальності, так як не мав статуту фізичної особи-підприємця, а отже не може бути суб`єктом правопорушення.

Вказані обставини також були встановлені рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2020 року.

Щодо тверджень відповідача, які викладені у відзиві, а саме переписування акту перевірки, щодо порушення, на думку відповідача, порядку оподаткування доходів громадянина ОСОБА_1 не має прямого відношення до даного адміністративного позову, оскільки, хоча протоколи, як вже встановлено вище і складені з порушенням КУпАП, проте саме вони покладені в основу оскаржуваної постанови №101 про накладення адміністративного стягнення від 26 грудня 2019 року та в свою чергу усі дані порушення встановлені на підставі акту перевірки №688/10-36-13-03/ НОМЕР_1 , який спростований рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2020 року.

Отже, суд вважає, що постанова №101 від 26.12.2019 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст. 38, 165-1, 251, 254, 280, 289 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №101 від 26.12.2019 року винесену в.о. заступником начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюком Віталієм Миколайовичем за ст. 163-15 КУпАП, п. 1 ст. Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» про накладення на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративного стягнення в розмірі 1700,00 гривень та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя