Справа № 260/2584/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 грудня 2020 рокум. Ужгород№ 260/2584/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинець Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника Бобонич Володимира Івановича ( АДРЕСА_2 ) до Ужгородської міської ради (пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Ужгородської міської ради (далі відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати підпункт 2.10 пункту 2 рішення Ужгородської міської ради XLVIII сесії VII скликання № 1988 від 04 червня 2020 року; 2) зобов`язати Ужгородську міську раду повторно розглянути подані ОСОБА_1 21.01.2020 року документи стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,085 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд в АДРЕСА_3 з врахуванням правової позиції суду викладеної у мотивувальній частині рішення суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Представником відповідача до суду подано клопотання про закриття провадження у даній справі, обґрунтовуючи тим, що згідно з даними з публічної кадастрової карти, земельні ділянки сформовані, визначені межі, площа і присвоєно кадастровий номер. Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 рішення Ужгородської міської ради XLII сесії VII скликання № 1851 від 24.12.2019 року земельну ділянку загальною площею 0,3400 га (кадастровий номер :43:001:0294) надано згоду на поділ на земельні ділянки площею 0,0933 га, 0,0933 га, 0,0933 га та 0,0600 га, які на даний момент сформовані та мають відповідні кадастрові номера :43:001:0326, :43:001:0327, :43:001:0328, :43:001:0329). Таким чином, звертає увагу, що земельні ділянки сформовані, являються об`єктом цивільних прав і виникає право власності та оскільки, в даному випадку, наявний спір про право, просить закрити провадження у даній справі.

Розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

22 січня 2020 року позивач звернувся до Ужгородської міської ради на підставі статей 118 та 122 Земельного кодексу України із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0850 га, що знаходиться в межах міста Ужгород по вул. Грибоєдова

04 червня 2020 року рішенням Ужгородської міської ради XLVIII сесії VII скликання № 1988, підпунктом 2.10 пунктом 2 відповідач відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до ст. 79/1 Земельного кодексу України.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 рішення Ужгородської міської ради XLII сесії VII скликання № 1851 від 24.12.2019 року на земельну ділянку загальною площею 0,3400 га (кадастровий номер :43:001:0294) надано згоду на поділ на земельні ділянки площею 0,0933 га, 0,0933 га, 0,0933 га та 0,0600 га, які на даний момент сформовані та мають відповідні кадастрові номера :43:001:0326, :43:001:0327, :43:001:0328, :43:001:0329).

Згідно із приписами ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

У відповідності до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Разом з тим, відповідачем не надано до суду доказів про те, що було зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку та таку було передано у комунальну власність.

Кодекс адміністративного судочинства України містить визначення терміну "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з`ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Разом з тим, суд зазначає, що предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язання повторно розглянути подані позивачем документи щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в даному відпадку відсутні підстави для закриття провадження в даній справі, а тому у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.238, 243, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Д.В. Іванчулинець