Справа № 300/2209/20
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" грудня 2020 р. справа № 300/2209/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) через представника Хомича І.О. (далі представник, адвокат) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ПФ України в Івано-Франківській області), в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивачу з 83% до 70% від сум грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 83% грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою; визнати протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу в 2018 році лише 50%, у 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплачувати 100% суми підвищення пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.
Ухвалою від 01.07.2020 суд відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою від 26.08.2020 суд роз`єднав позовні вимоги, виділивши позовні про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії в 2018 році лише 50%, у 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплачувати 100% суми підвищення пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою, в окреме провадження, якому надано номер № 300/2209/20.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провело перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, внаслідок якого позивачу збільшено розмір пенсії. Однак у повному розмірі пенсія позивачу не виплачувалась, оскільки згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 він отримував пенсію з урахуванням 50 % її підвищення, а з 01.01.2019 - 75 % її підвищення. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018. Позивач вважає, що передбачена пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 виплата протягом 2018-2019 років пенсії у неповному розмірі суперечить вимогам частини 3 статті 1-1, частині 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ. Вказана постанова Уряду в цій частині не відповідає нормам правових актів вищої юридичної сили Конституції України та вказаним нормам Закону, а тому не може бути застосована до спірних правовідносин. Також позивач зазначає про те, що виходячи з принципу верховенства права, та практики Європейського суду з прав людини, у позивача є підстави стверджувати про наявність в нього «законних сподівань» на отримання пенсії у повному розмірі, оскільки він отримав право на перерахунок пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ у січні 2018 року, а постанова № 103 фактично звужує його право на отримання розміру перерахованої пенсії за 2018-2019 роки без внесення змін до згаданого закону. Отже, вважає позивач, він має право на виплату пенсії у повному розмірі (100% суми підвищення) з дня проведення її перерахунку. Просить позов задовольнити.
12.11.2020 на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача, датовані 11.11.2020. Представник позивача додатково просив суд врахувати висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23.04.2020 у справі № 2040/7219/18 в подібних правовідносинах. Також представник позивача клопотав суд прискорити розгляд справи.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.
ОСОБА_1 з 17.06.2005 отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою 00-7802 (МВС) від 31.12.2017.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 ліквідаційною комісією УМВС в Івано-Франківській області 22.03.2018 видано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , за посадою командира 4 роти В/ч-1241 ВВ МВС України. Так згідно вказаної довідки грошове забезпечення за посадою становить 7614,00 грн., з яких: посадовий оклад 4370,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням 1270,00 грн., надбавка за вислугу років (35 %) 1974,00 грн. В зв`язку з перерахунком вислуги років, комісією УМВС в Івано-Франківській області видано 20.03.2019 нову довідку про розмір грошового забезпечення, в якій зазначено про те, що посадовий оклад за посадою становить 4370,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням - 1270,00 грн., надбавка за вислугу років (45 %) - 2538,00 грн., всього 8178,00 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі вказаних довідок про розмір грошового забезпечення провело позивачу перерахунок за пенсійною справою з 01.01.2018. Як вбачається зі змісту протоколів за пенсійною справою 00-7802 (МВС) від 01.01.2018 року та від 01.01.2019, внаслідок перерахунку основний розмір пенсії ОСОБА_1 складає 5724,00 грн., що становить 70 % від грошового забезпечення 8178,00 грн. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103 підвищення складає 3132,00 грн., з яких виплачується з 01.01.2018 року 50% підвищення 1566,00 грн., з 01.01.2019 75% -2349, 00 грн.
Також судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Постановою від 05.03.2019 Шостий апеляційний адміністративний суд залишив змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18.
03.06.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом № 0900-0316-8/9390, розглянувши запит щодо перерахунку пенсії, відмовило ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії.
Вважаючи протиправною відмову відповідача виплачувати позивачу з 01.01.2018 пенсію у розмірі, який обчислено з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного з грошового забезпечення станом на 01.03.2018, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45), згідно з пунктами 1, 2 та 3 якого передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2, 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 5 Порядку № 45 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Кабінет Міністрів України 30 серпня 2017 року прийняв Постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців. Відповідно до пункту 10 Постанови № 704 (із змінами, внесеними згідно з Постановою № 103) ця постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103) пунктами 1, 2 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови № 704.
Пунктом 2 визначено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Як підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами, починаючи з 01.01.2018 виплата перерахованої пенсії позивача, відповідно до пункту 2 Постанови № 103 здійснювалася поетапно у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по - 75 відсотків та з 01.01.2020 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, скасував пункти 1, 2 Постанови № 103.
Залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2019 року, серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму потрібно застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Враховуючи, що справа № 300/465/20 відповідає ознакам типової справи, визначеної Верховним Судом в ухвалі від 23.05.2019 у зразковій справі № 160/3586/19, суд застосовує під час розгляду цієї справи висновки Верховного Суду сформовані за наслідком розгляду зразкової справи № 160/3586/19.
У рішенні, ухваленому 06.08.2019 у зразковій справі № 160/3586/19, Верховний Суд вказав таке.
На підставі приписів статті 63 Закону № 2262-XII, пункту 4 Порядку № 45 позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року відповідно до Постанови № 103. При цьому, як уже зазначалось судом, Кабінет Міністрів України уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним у Порядку № 45.
Відповідно до пункту 10 Постанови № 704 (із змінами, внесеними згідно з Постановою № 103) ця постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року. Постанова № 103 в частині внесення змін до Постанови № 704 та сама Постанова № 704 є чинними.
У зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано, а тому дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05.03.2019 - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, є протиправними.
Таким чином в цій частині Верховний Суд підсумував, що з набранням чинності Постановою № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. Скасування пункту 1 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 не впливає на вказані підстави. В той же час, у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії є скасовані. З огляду на наведене, Касаційний суд сформував висновок, що з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Зважаючи на те, що на момент перерахунку пенсійним органом пенсії позивача з 01.01.2018, Постанова № 103 була чинною, дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати позивачу 50% та 75% суми підвищення пенсії з 01.01.2018 до 05.03.2019 не можуть вважатися протиправними.
Орган пенсійного фонду у даній справі не заперечує обставину неперерахування позивачу станом на день вирішення публічно-правового спору (за період з 05.03.2019), повного розміру підвищення пенсії, в тому числі визначеного станом на 01.03.2018.
Отже, доводи позовної заяви про наявність підстав для виплати позивачу 100% суми підвищення починаючи саме з 01.01.2018, а не з 05.03.2019, є безпідставними.
У відзиві на позов представник відповідача звертає увагу на приписи чинних на момент розгляду справи постанов Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян (далі - Постанова № 804) та № 1088 від 24.12.2019 Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян (далі - Постанова № 1088), якими постановлено виплату пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, здійснювати у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 та у 2020 році - в розмірі 100 відсотків суми такого підвищення.
Однак суд вказує на те, що положеннями Постанов №№ 804, 1088 аналогічно/ідентично до приписів пункту 1 Постанови № 103 обмежено складові грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія відповідної категорії осіб.
Разом з тим, позиція суду, серед іншого, полягає в тому, що право позивача на перерахунок пенсії із врахуванням до складу грошового забезпечення щомісячних додаткових його видів є законними сподіваннями на отримання пенсії в належно обчисленому розмірі, та підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
При цьому в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 суд касаційної інстанції відзначив, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії, який не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
В контексті вказаних обставини суд зазначає про те, що засади «правової визначеності та «належного врядування» встановлюють вимоги не лише до правотворчої діяльності, але й до діяльності органів влади по застосуванню правових норм. Суд звертає увагу на те, що «законність втручання» це не лише сама по собі наявність таких норм, але й наявність певних вимог до цих актів та дотримання при їх застосуванні та імплементації принципу верховенства права. Вказаним забезпечується стабільність правових норм і цілісність законодавства та його підпорядкування праву. Тобто «якісний» закон забезпечує ефективну імплементацію його норм і чіткі межі розсуду для органу, який на його виконання приймає відповідні підзаконні нормативні акти. В той же час органи влади при прийнятті підзаконних правових актів, повинні керуватися принципом «належного врядування» і не допускати прийняття правових актів, які не тільки не усувають помилку при імплементації закону, на яку вже вказав суд в рішенні, скасовуючи попередній правовий акт, а навпаки відтворюють такі норми в новому правовому акті. На переконання суду, прийняття державним органом підзаконного нормативного акту за межами власного розсуду, тобто акту, який не відповідає нормам закону, та який містить аналогічні норми до тих, які були в нормативному акті, який визнано судом нечинним, буде порушенням «правової визначеності» та «належного врядування» як складових аспектів принципу верховенства права.
Частиною 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Таким чином, на переконання суду, застосування до спірних правовідносин положень постанов Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 та № 1088 від 24.12.2019, якими встановлено аналогічне з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 обмеження, правова оцінка яким вже надана при розгляді адміністративної справи № 826/3858/18, буде несумісним з принципом верховенства права.
При цьому судом також враховано, що, оскільки позивач має право згідно Закону на виплату з 05 березня 2019 року пенсії у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії станом на 01.03.2018, то застосування вказаних постанов Уряду, які є підзаконними правовими актами, буде звуженням права позивача на виплату йому перерахованої пенсії в повному обсязі, та не виконанням судом функції правосуддя в спірних правовідносинах, що також не відповідатиме принципу верховенства права.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що є протиправною відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 з 05.03.2019 пенсії у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, оскільки така адміністративна практика пенсійного органу суперечить статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 8 Конституції України.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку частково задовольнити позов в цій адміністративній справі.
Щодо розподілу судових витрат у справі.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на часткове задоволення позову в цій частині вимог, які розглядаються після роз`єднання в межах справи № 300/2209/20, позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 420,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду (50% від 840,80 грн. ставки судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру).
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 7500 грн. таких витрат. Суд не погоджується з таким розміром судових витрат, з огляду на таке.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом із тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу (документів), витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд проаналізував акт прийому-передачі наданої правничої допомоги від 19.06.2020 про час, оплачений позивачем: надання консультацій та узгодження правової позиції 500 грн.; аналіз нормативно-правових актів законодавства України щодо пенсійного забезпечення 500 грн.; первинний аналіз документів, наданих клієнтом 500 грн.; отримання доказів для позовної заяви, їх аналіз та систематизація, виготовлення копій документів 500 грн.; підготовка та подання адвокатських запитів 1000 грн.; аналіз позиції відповідача за його відповіддю на адвокатський запит та визначення правової позиції позовної заяви 500 грн.; написання позовної заяви 3000 грн.; підготовка та подання позовної заяви 1000 грн.
Оцінюючи характер наданої Адвокатським бюро «Івана Хомича» правової допомоги відповідно до згаданого акту прийому-передачі наданої правничої допомоги, суд зазначає таке. Судом враховано, що справа цієї категорії є типовою і така не потребує значного часу для аналізу документів щодо підстав позову (всього 10 документів, додатки 2-11 до позовної заяви, а.с. 9-14), узгодження правової позиції, збору доказів, підготовки/написання позовної заяви тощо, а позовна заява є шаблонною. Опрацювання нормативно-правових актів, з приводу пенсійного забезпечення військовослужбовців, з огляду на рішення Верховного Суду в зразковій справі № 160/3586/19 не повинно було займати значного часу та зусиль адвоката. При цьому така робота була виконана ще задовго до укладення договору з позивачем, оскільки ще в 2019-2020 року Адвокатське бюро «Івана Хомича» рекламувало на своїй сторінці в мережі «Фейсбук» послуги щодо представництва інтересів колишніх військовослужбовців та працівників правоохоронних органів в цій категорії спорів. Суд вважає, що підготовка кваліфікованим адвокатом шаблонного позову не потребує значного часу та зусиль.
З огляду на це суд дійшов висновку, що розмір витрат на правову допомогу, заявлений до відшкодування за рахунок відповідача, є значно завищеним та неспівмірним із складністю справи.
Також судом враховано, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі № 300/1468/20, яким розглянуто та вирішено іншу роз`єднану судом за цим позовом позовну вимогу, присуджено позивачу за рахунок відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
Підсумовуючи свої міркування з цього приводу, також враховуючи висновок про часткове задоволення позову в цій справі, суд вважає справедливим відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 05.03.2019 виплату пенсії у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.