Справа № 340/5896/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

30 грудня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/5896/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача

про забезпечення позову

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Данай" (25491, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 1, )

відповідач: Кропивницький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2, )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Данай", через представника Поповича П.О., звернулося до суду з адміністративним позовом до Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 18.02.2020 року про арешт майна боржника, винесену у виконавчому провадженні ВП №59771045.

Ухвалою судді від 30.12.2020 року позовну заяву ТОВ "Данай" залишено без руху у зв`язку з поданням позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Між тим, разом із позовною заявою представник позивача подав також заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що виконавче провадження ВП №59771045 відкрите щодо примусового виконання постанови управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області №1011-3/13/920 від 26.06.2019 року про стягнення з ТОВ "Данай" штрафу у сфері містобудівної діяльності в сумі 28815 грн. Однак, вказана постанова є похідною від припису управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області №28/2019 від 23.04.2019 року, який визнаний протиправним та скасований судовим рішенням у справі №340/1299/19, яке набрало законної сили. Представник позивача зазначає, що не можуть стягуватись штрафи за невиконання припису, який скасований та визнаний протиправним, що вказує на протиправність дій державного виконавця у виконавчому провадженні №59771045. Постановою державного виконавця від 10.12.2020 року до позивача застосовано виконавчі дії щодо арешту рухомого та нерухомого майна боржника, що може спричинити негативні наслідки щодо тимчасового затримання транспортних засобів (газовозів) та їх зберігання поліцією на спеціальних майданчиках, що є неспіврозмірним сумі стягнення - 28815 грн., яка забезпечена в повному обсязі у виконавчому провадженні, шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківських рахунках. Зазначив, що направлення на виконання спірної постанови про арешт майна боржника від 18.02.2020 року зумовлює за собою наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Подальше вчинення державним виконавцем виконавчих дій та виконання спірної постанови може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді тимчасового затримання та зберігання поліцією транспортних засобів (газовозів) та невиконання ТОВ "Данай" договірних зобов`язань по перевезенню скрапленого газу, в той час як виконання виконавчого провадження в повному обсязі вже забезпечене арештом коштів на банківських рахунках підприємства в сумі, яка двократно перевищує суму стягнення. З цих підстав просить суд застосувати заходи забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії спірної постанови державного виконавця від 18.02.2020 року про арешт майна боржника, винесеної у виконавчому провадженні ВП №59771045;

- заборони Кропивницькому районному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та державному виконавцю, якому доручено здійснювати виконавче провадження, вчиняти дії щодо стягнення арештованого рухомого та нерухомого майна боржника відповідно до постанови про арешт майна боржника від 18.02.2020 року ВП №59771045;

- заборони Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській області вчиняти дії щодо розшуку арештованого майна боржника за постановою про арешт майна боржника від 18.02.2020 року ВП №59771045.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з частинами 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частинами 1, 5 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту заявнику до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Предметом спору в даній справі є законність постанови державного виконавця від 18.02.2020 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП№59771045, якою на підставі статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ "Данай".

Виконавче провадження ВП №59771045 відкрито 22.08.2019 року за заявою представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України про примусове виконання постанови управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області №1011-3/13/920 від 26.06.2019 року про накладення на ТОВ "Данай" штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 28815 грн. Наразі стягнення на підставі цього виконавчого документа у встановленому порядку не зупинено.

Згідно частинами 1, 2, 3, 4 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

За правилами частин 2, 3, 4, 5 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У спірних правовідносинах суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом зупинення на час розгляду справи дії спірної постанови державного виконавця від 18.02.2020 року про арешт майна боржника, оскільки судом не встановлено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених прав та інтересів позивача, як це передбачено частиною 2 статті 150 КАС України. Судом на стадії відкриття провадження у справі очевидних ознак протиправності спірної постанови не встановлено. Підстав для вжиття інших заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, суд також не встановив.

Також суд вважає, що забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, призведе до фактичного вирішення (задоволення) позовних вимог на період дії ухвали про забезпечення позову, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З цих підстав суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256, 294 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю "Данай" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш