Справа № 160/12967/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
13 жовтня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ №2333 від 15.09.2020 р. (з адміністративно-господарської діяльності) в частині, що стосується позивача про результати службового розслідування.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначається, наказом відповідача командиром військової частини було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов виходу з ладу двигуна В-59У (заводський номер Н12АТ4880). За результатами розслідування було видано оскаржуваний наказ від 15.09.2020 року №2333, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення-догану, і притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності та позбавле6но премії за вересень. З оскаржуваним рішенням позивач не згоден, оскільки його не було ознайомлено з актом службового розслідування і усіма матеріалами до нього та розрахунком сум заподіяної шкода, а також не ознайомлено з оскаржуваним наказом (витягом з наказу). Таким чином, позивач вважає, що відповідачем не виконані вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відповідні оскаржувані дії (бездіяльність), як рішення суб`єкта владних повноважень, є неправомірними.
26 листопада 2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд залишити без задоволення позовні вимоги позивача в повному обсязі, оскільки не погоджується з позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затверджено наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 року №608. Так, наказом командира військової частини було призначено службове розслідування, з метою встановлення причин та умов виходу з ладу двигуна В-59У №Н12АТ4880, в ході якого були встановлені винні особи, в тому числі встановлено факт провини позивача. Позивача було повідомлено про проведення стосовно нього службового розслідування та не був позбавлений можливості скористатися своїми правами визначеними в Порядку від 21.11.2017 року №608, що підтверджується копією письмових пояснень позивача, які були надані ним під час проведення службового розслідування. Окрім того, відповідач зазначає, що ознайомлюватись з матеріалами службового розслідування є правом особи, а не обов`язком. Також відповідач зазначає, по позивач був ознайомлений з оскаржуваним наказом від 15.09.2020 року №2333, про що свідчить аркуш доведення наказу (витягу з наказу в частині, що його стосується), в якому позивач проставив особистий підпис. Отже, службове розслідування, завершене наказом командира військової частини НОМЕР_2 №2333 від 15.09.2020 року повністю відповідає Порядку №608 та не підлягає скасуванню.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
На підставі Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) від 17.08.2020 року №2079, з метою встановлення причин та умов виходу з ладу двигуна В-59У №Н12АТ4880 було призначено службове розслідування.
За результатами службового розслідування було складено акт службового розслідування затверджений командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_2 від 15.09.2020 року та встановлено винні особи, в тому числі було встановлено вину заступника командира 2 самохідного артилерійського дивізіону з озброєння капітана ОСОБА_3 , яким було порушено вимоги, передбачені абзацами 2, 3, 5 статті 11, 16 та 109 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацами 2, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які покладають на кожного військовослужбовця обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків. Заступник командира батальйону з озброєння в мирний і воєнний час відповідає за правильну експлуатацію, озброєння, бойової та іншої техніки, за технічну підготовку особового складу батальйону.
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування Командиром військової частини НОМЕР_2 було прийнято наказ від 15.09.2020 року №2333 «Про результати службового розслідування по факту виходу з ладу двигуна В-59У зав. №Н12АТ4880», відповідно до якого наказано:
За порушення статей 11, 16 та 109 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України відповідно до пункту «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на заступника командира 2 самохідного артилерійського дивізіону з озброєння капітана ОСОБА_3 накласти дисциплінарне стягнення догану.
За завдану з необережності шкоду на підставі вимог статей 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» заступника командира 2 самохідного артилерійського дивізіону з озброєння капітана ОСОБА_3 присягнути до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 32 955 грн. 00 коп.
За порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, відповідно до п. 5 розділу ХVІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деякими іншими особам затвердженої наказом МО України №260 від 07 червня 2018 року, не виплачувати заступнику командира 2 самохідного артилерійського дивізіону з озброєння капітана ОСОБА_3 премію за вересень 2020 року.
Не погоджуючись з наказом відповідача від 15.09.2020 року №2333 «Про результати службового розслідування по факту виходу з ладу двигуна В-59У зав. №Н12АТ4880» (в частині що стосується позивача), вважаючи, що службове розслідування було проведено з порушенням наказу Міністра Оборони України №608 від 21.11.2017 позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Пунктом 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24,03.1999 року №551-ХІV, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок), визначено підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.
Згідно пункту 1 Розділу ІІ Порядку, встановлено, що службове розслідування може призначатися у разі невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.
Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку, визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
П. 1 Розділу ІV Порядку, встановлено, що особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності);прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.
П. 3 Розділу ІV Порядку встановлені права військовослужбовця стосовно якого проводиться службове розслідування, а саме: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Розділом V Порядку встановлені вимоги до оформлення результатів службового розслідування, відповідно до яких, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Відповідно до п. 1 та 2 Розділу VІ, Порядку, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 17.08.2020 року №2079 було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов виходу з ладу Двигуна В-59У №Н12АТ4880, в ході якого були встановлені винні особи, в тому числі встановлена вина позивача.
За результатами службового розслідування було складено акт службового розслідування затверджений командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_2 від 15.09.2020 року, суд зазначає, що ОСОБА_1 був обізнаний про проведення службового розслідування, адже під час його здійснення надавав пояснення від 19.08.2020 року.
У відповідності до п. 1 Розділу VІ Порядку, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування Командиром військової частини НОМЕР_2 було прийнято наказ від 15.09.2020 року №2333 «Про результати службового розслідування по факту виходу з ладу двигуна В-59У зав. №Н12АТ4880».
Посилання позивача на таку підставу, як не ознайомлення його з матеріалами службового розслідування (з актом службового розслідування і доданих до акту матеріалів) не може бути беззаперечною підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки як зазначено абз. 7 п. 3 Розділу ІV Порядку, ознайомлення з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником) є саме правом військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, а не обов`язком осіб, які проводять службове розслідування.
Водночас, не доведення до нього під підпис із зазначенням дати доведення з Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.09.2020 року №2333 про притягнення його до відповідальності спростовується наявним в матеріалах справи ОСОБА_4 наказу, (витягу з наказу в частині, що стосується) командира військової частини НОМЕР_2 від 15.09.2020 року №2333, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 ознайомлений з означеним наказом під підпис із зазначенням дати доведення 30.09.2020 року.
Тому посилання позивача на не ознайомлення його з матеріалами службового розслідування та не доведення до його наказу за його наслідками, спростовується матеріалами справи, водночас позивачем не заперечується його вина встановлена актом службового розслідування затвердженого командиром військової Частини НОМЕР_2 від 15.09.2020 року, а тому суд вважає, що такі обставини не можуть бути самостійними підставами для скасування оскаржуваних наказів в частині, що стосується позивача.
Відповідно до приписів ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист встановленим даною нормою шляхом.
Відповідно до приписів ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, для цілей реалізації завдання адміністративного судочинства із захисту порушених прав та інтересів осіб рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, приписами Кодексу адміністративного судочинства України на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.
Разом з цим, Кодекс також покладає на позивача обов`язок обґрунтування своїх вимог щодо порушення його прав рішенням, діями чи бездіяльністю відповідача, з наданням доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення таких прав, свобод чи інтересів.
Тобто, вимога про захист прав повинна бути обґрунтованою.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність рішення відповідача про накладення на нього дисциплінарного стягнення догани, і притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 32 955 грн., також позбавлення премії за вересень 2020 року з підстав не дотримання встановленого порядку проведення службового розслідування затвердженого Наказом МО України від 21.11.2017 року №608, а саме не ознайомлення його під підпис актом службового розслідування, матеріалами до нього та з наказом (витягом з наказу) про притягнення до відповідальності. Натомість, такі обставини спростовуються матеріалами справи.
В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8 ) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9 ) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем дотримані відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено суду відповідність вимогам Порядку від 21.11.2017 року №608, службового розслідування, завершеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 15.09.2020 року №2333 в частині, що стосується позивача. Натомість, доводи, наведені позивачем та докази, надані на їх підтвердження не доводять протилежного.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для їх розподілу у порядку, встановленому ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесення ним будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» .
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко