Справа № 333/4351/20
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/4351/20
Провадження № 2-а/333/156/20
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.., розглянувши у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Денисова Олександра Володимировича (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Денисова О.В. про визнання протиправними дій та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

11.08.2020 року ухвалою суду позов ОСОБА_1 був залишений без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

18.08.2020 року від ОСОБА_1 надійшли матеріали на виконання ухвали суду про залишення позову без руху.

Ухвалою суду від 20.08.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачі 04.09.2020 року отримали позовну заяву ОСОБА_1 разом із матеріалами, долученими до позову, але своїм правом на відзив не скористалися.

У судові засідання, призначені на 17.09.2020 року, 26.10.2020 року та 07.12.2020 року відповідачі або їх представники до суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення.

07.12.2020 року від представника ОСОБА_1 Бондара І.М. до суду надійшла заява, в якій останній просить розглянути справу без участі позивача та його представника, наполягає на задоволенні позовних вимог. Крім того, ОСОБА_2 у своїй заяві вказує, що у випадку задоволення позову просить судові витрати на правову допомогу покласти на відповідачів, а докази здійснення цієї правової допомоги він направить до суду впродовж п`яти днів з моменту винесення рішення.

У своєму позові ОСОБА_1 посилається на те, що 08.07.2020 року інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції Денисов О.В. відносно нього виніс постанову серії ДПР18 №735088, якою наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він того ж дня о 12 год. 36 хв. у м. Запоріжжі по вул. Новокузнецькій/Автозаводській керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21010», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дорозі з круговим рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимоги п.11.4 Правил дорожнього руху України , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки в його діях відсутній зазначений склад адміністративного правопорушення.

Так, 08.07.2020 року, приблизно о 12 год. 10 хв., його зупинив відповідач біля будинку №6 по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі. ОСОБА_3 запідозрив, що він знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, тому вони направилися до медичного закладу, де він пройшов відповідний огляд, але висновок був негативний. Інспектор поліції після цього відпустив його, не складаючи при цьому жодної постанови. Вже по пошті він отримав оскаржувану постанову і був здивований такими діями відповідача.

Отже, поліцейський склав постанову про накладення адміністративного стягнення без його участі. Хоча у цьому документі і вказано, що він відмовився підписувати постанову, але він її взагалі не бачив до поштового направлення. Відповідно, з правами, які зазначені у постанові його ніхто не ознайомлював, у т.ч. права на захист.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що працівник поліції долучає: відео в архіві. ОСОБА_1 вважає, що не зазначення технічного засобу, яким було здійснено відеофіксацію виключає можливість прийняття його в якості доказу.

Також, у постанові про накладення адміністративного стягнення працівник поліції вказав, що він керував транспортним засобом «ВАЗ 21010», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а насправді позивач керував транспортним засобом «ВАЗ 21070 ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_2 . Марка та модель автомобіля вказана у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, який він надавав працівнику поліції.

За таких обставин позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно нього та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 08.07.2020 року інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції Денисов О.В. виніс постанову серії ДПР18 №735088, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_3 08.07.2020 року о 12 год. 36 хв. у м. Запоріжжі по вул. Новокузнецькій/Автозаводській, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21010», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дорозі з круговим рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимоги п.11.4 Правил дорожнього руху України.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 4 статті 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями ст. ст. 251, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не доведена.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Суд погоджується з позицією позивача, що винесена постанова поліцейським Денисовим О.В. не відповідає вимогам ст.283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395).

Так, відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно до вимог розділу IV Інструкції №1395 з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Пункт 5 Розділу 4 зазначеної Інструкції зазначає, що Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

В даному випадку в оскаржуваній постанові міститься інформації про іншу марку та модель транспортного засобу («ВАЗ 21010»), ніж той, яким керував позивач («ВАЗ 21070 ЗНГ»).

Також, встановлено, що в оскаржуваній постанові мається посилання, що до постанови дождається відеозапис з архіву. Водночас, у порушення вимог ст. 283 КУпАП не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис руху автомобіля «ВАЗ 21070 ЗНГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, зазначений інспектором поліції у постанові відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах колегій суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30.05.2018 року по справі № 337/3389/16-а, від 24.01.2019 по справі № 592/5576/17, від 31.01.2019 року по справі № 464/2309/17.

За правилами частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду у справі № 686/16535/16-а від 17.10.2019 та у справі № 660/575/16-а від 31.01.2018.

Проте, в порушення вимог вказаної статті відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, передбачених частиною другою ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Право на професійну правничу допомогу гарантоване статтею 59 Конституції України, відповідно до якої кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Стаття 268 КУпАП передбачає право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

За правилами статті 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Враховуючи, що відповідачі не надали жодного доказу щодо спростування позиції ОСОБА_1 про винесення оскаржуваної постанови без участі останнього, суд вважає, що в даному випадку доводи позивача з приводу ненадання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, підтвердилися.

За вказаних обставин, оскільки відповідачами не надано жодних доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, тому оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 121, 245, 246, 251, 258, 268, 271, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Денисова Олександра Володимировича (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПР18 №735088 від 08.07.2020 року, винесену інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Денисовим О.В. щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 07.12.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод