Справа № 295/11716/20
Суддя: Воробйова Т. А.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

29.12.2020 року м.Житомир
Богунський районний суд м.Житомира в складі:
головуючого судді Воробйової Т.А.
за участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
до Київської митниці Держмитслужби
про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,
Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 17.12.2020 було задоволено позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил. Визнано протиправною та скасовано постанову від 17.09.2020Ю, винесену виконуючим обов`язки заступника начальника Київської митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил №0778/10000/20, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, в сумі 10543,92 грн.

Представником позивача подано до суду заяву щодо ухвалення додаткового рішення по справі, яким просив вирішити питання про стягнення із відповідача витрат, понесених ОСОБА_1 на правничу допомогу в сумі 4900 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат надав суду текст договору про надання правової допомоги №17/09 від 17.09.2020 та акт №01 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №17/09 від 17.09.2020.

У судове засідання для розгляду заяви щодо ухвалення додаткового рішення сторони своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що у судове засідання сторони не з`явилися у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши частково матеріали адміністративної справи, подану заяву та докази подані із нею, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1, ч.3, ч.4 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1,ч.3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.2 ст.16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас в силу вимог ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7, ч.9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Із наданих доказів понесення витрат на правничу допомогу судом встановлено, що ОСОБА_1 було сплачено 4900 грн, що підтверджено актом №01 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №17/09 від 17.09.2020 та договором про надання правової допомоги №17/09 від 17.09.2020.

При цьому, щодо оформлення документів на підтвердження витрат позивача на послуги адвоката суд враховує висновки Верховного Суду, який, зокрема, у постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19, зазначає, що відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд вказав, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

З огляду на зазначене, суд вважає наданий до справи акт №01 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №17/09 від 17.09.2020 належним доказом, що підтверджує сплату позивачем адвокату 4900,00 грн за надану останнім правничу допомогу, пов`язану із розглядом даної справи.

Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, суд приходить до висновку, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу в сумі 4900 грн, розмір яких є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та складністю справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 4900 грн понесених нею витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 134, 139, 143, 242, 245, 246, 250, 252, 255 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Київської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4900 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.А.Воробйова

роздрук.прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу