Справа № 420/1876/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1876/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Північтранс» до Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПП «Діамант» про скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Північтранс» до Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної, в якому позивач просить суд скасувати наказ Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації від 17.02.2020 року за №66/0-2020 Про розірвання договору на обслуговування міжміського автобусного маршруту загального користування Ізмаїл АС Болград АС (код за реєстром 707) у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між публічним акціонерним товариством «Північтранс» та Одеською обласною державною адміністрацією було укладено договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування 87/17, проте, спірним наказом відповідача від 17.02.2020 року зазначений договір розірвано з посиланням на факт подання позивачем недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів. Позивач вважає спірний наказ таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до умов укладеного договору, він може бути розірваний за згодою сторін, за рішенням судових органів та в односторонньому порядку у разі порушення перевізником умов договору. Як зазначено у позові, проведення перевірки достовірної інформації, поданої до конкурсу учасником-претендентом, відбувається не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу. Позивач стверджує, що відповідачем не була дотримана процедура з розірвання договору щодо строків повідомлення, відтак просить скасувати спірний наказ.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.

02.04.2020 року (вх. №ЕП/4427/20) та 06.04.2020 року (вх. №14770/20) від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом із платіжним дорученням №STR23125 від 27.03.2020 року про сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою суду від 07.04.2020 року судом прийнято до розгляду позовну заяву публічного акціонерного товариства «Північтранс» до Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації про скасування наказу і відкрито провадження в адміністративній справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПП «Діамант», встановлено учасникам строки для подання заяв по суті спору та зобов`язано відповідача надати до суду докази.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

Крім того, вказаною ухвалою судом зобов`язано Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації надати до суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії:

- документів, які подавались перевізником публічним акціонерним товариством «Північтранс» для участі у конкурсі з перевезення пасажирів на маршруті Ізмаїл АС Болград АС» (код за реєстром 707), за результатами якого 28.08.2018 року між Одеською обласною державною адміністрацією та ПАТ «Північтранс» укладено договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування Ізмаїл АС Болград АС»;

- документів, які слугували підставою для прийняття наказу від 17.02.2020 року за №66/0-2020 «Про розірвання договору на обслуговування міжміського автобусного маршруту загального користування Ізмаїл АС Болград АС» (код за реєстром 707)», в тому числі, акту перевірки автогосподарства від 22.01.2020 року.

19.05.2020 року (вх. №ЕП/7213/20) та 21.05.2020 року (вх. №19803/20) від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).

Ухвалою суду від 27 травня 2020 року у задоволенні клопотання представника публічного акціонерного товариства «Північтранс» про розгляд справи №420/1876/20 з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

01.06.2020 року (вх. №20840/20) від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 09.06.2020 року судом відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №420/1876/20 з повідомленням сторін.

09.06.2020 (вх.№ЕП/8435/20) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками, згідно переліку, який у ньому наведено.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року доручено Управлінню транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації надати до суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії:

- документів, які подавались перевізником публічним акціонерним товариством «Північтранс» для участі у конкурсі з перевезення пасажирів на маршруті Ізмаїл АС Болград АС» (код за реєстром 707), за результатами якого 28.08.2018 року між Одеською обласною державною адміністрацією та ПАТ «Північтранс» укладено договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування Ізмаїл АС Болград АС».

Вказаною ухвалою судом зупинено провадження по справі №420/1876/20 за позовом публічного акціонерного товариства «Північтранс» до Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації про скасування наказу до надходження відповіді на доручення.

10 червня 2020 року до канцелярії суду від Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації (вх.№22324/20) надійшов відзив на позовну заяву, якому відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Вказує, що підтвердження факту подання публічним акціонерним товариством «Північтранс» для участі у конкурсі недостовірних відомостей зумовило необхідність прийняття управлінням рішення про розірвання договору про організацію перевезень пасажирів на автомобільному маршруті. Зазначає, що законодавством не встановлено процедуру розірвання договору, що надає право організатору діяти на власний розсуд в межах наданих повноважень.

10 червня 2020 року до канцелярії суду від Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації (вх.№22322/20) надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 09.06.2020 року.

03 липня 2020 року до канцелярії суду від публічного акціонерного товариства «Північтранс» (вх.№ЕП/10025/20) надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що єдиним доказом подання позивачем недостовірних відомостей для участі у конкурсі є акт перевірки автогосподарства від 22 січня 2020 року, який складений з порушенням діючого законодавства з огляду на невідповідність проведеної перевірки Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та не містить додатків (фотоматеріалів). Вказує, що жодного попередження про наявність фактів порушення ним умов договору (дозволу) на адресу позивача не надходило.

За вх.№ЕП/15352/20 від представника позивача надійшла заява про поновлення провадження по справі.

Ухвалою суду від 31.12.2020 року судом поновлено провадження у справі №420/1876/20.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Частиною 10 статті 120 КАС України визначено, що зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження..

З урахуванням положень ч.1, ч.6, ч.10 ст.120 КАС України, ст.258 КАС України, дана адміністративна справа вирішується судом у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

28 серпня 2017 року, керуючись ст.ст. 7, 42 та 44 Закону України «Про автомобільний транспорт», пунктом 50 рішення №40 засідання обласного конкурсного комітету від 03.08.2017 року, між Одеською обласною державною адміністрацією (Організатор) в особі начальника управління транспортно-комунікаційної інфраструктури та публічним акціонерним товариством «Північтранс» (Перевізник) укладено договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування № 87/17 (а.с.5-11) (далі-Договір).

Предметом Договору є надання Організатором Перевізнику права на перевезення пасажирів та багажу на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування Ізмаїл АС Болград АС на умовах, визначених рішенням конкурсного комітету та Договором (п.1.1. Договору).

Договір може бути розірваний за згодою сторін, або за рішенням судових органів (п.4.2. Договору)

Договір може бути розірваний в односторонньому порядку:

-Перевізником з обов`язковим попередженням Організатора не пізніш ніж за 45 діб до дня розірвання Договору (п.4.3.1. Договору);

-Організатором у разі порушень Перевізником умов Договору з обов`язковим попередженням Перевізника не пізніше ніж за 15 діб до дня розірвання Договору; Порушенням умов Договору є:

-двічі зафіксовані протягом двох місяців органом державного контролю на автомобільному транспорті (Укртрансбезпека) факти порушення діючого законодавства перевізником, під час роботи на маршруті, визначених договором, які не усунуті у встановлений термін перевізником;

-зафіксоване комісійним обстеженням організатора перевезень, яке проводиться не частіше одного разу на місяць, порушення перевізником умов договору, за результатами якого складено відповідний акт і надано час (не менше 14 днів) на усунення перевізником порушень. Порушення, усунуті у строк, визначені актом, не можуть бути підставою для розірвання цього Договору;

-не виконання більше одного разу Перевізником пункту 2.4.8 Договору (п.4.3.2 Договору).

В разі розірвання Договору Організатором видається відповідний наказ в якому зазначається дата припинення дії Договору (п.4.4. Договору).

Термін дії Договору встановлюється 5 років починаючи з 28 жовтня 2017 року (п.5.1. Договору).

Матеріали справи містять акт перевірки автогосподарства від 22 січня 2020 року (а.с.69) (далі-Акт), який підписаний начальником Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації Ореховим А.В. та заступником начальника Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації Гайдуком О.В.

Відповідно до зазначеного акту, він складений у присутності ОСОБА_1 водія автопідприємства ПАТ «Північтранс» та ОСОБА_2 працівника відповідального за проведення медичного огляду водіїв (підписи зазначених осіб у акті відсутні).

У Акті зазначено: «Перевіркою встановлено: на території автогосподарства в м.Ізмаїл, яке розташоване за адресою м. Ізмаїл, вул.Чехова, 4 не забезпечується проведення належного передрейсового медичного огляду водіїв та технічного огляду транспортних засобів. На момент прибуття на територію встановлено, що печатки відповідальних за технічний контроль транспортних засобів зберігаються у співробітника відповідального за охорону території автогосподарства, печатки проставлені в подорожньому листі (путевой лист) без проходження відповідних перевірок, фахівці відповідальні за контроль на території підприємства відсутні. Кабінет для проведення медичного огляду не відповідає Положенню про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, затвердженого спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України і міністерства внутрішніх справ України від 31.01.2013 №65/80. Зазначене також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (серія ДПО18 №605707), складеного за результатами перевірки транспортного засобу, випущеного з території автогосподарства.

27.01.2020 року начальником Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації скеровано на адресу публічного акціонерного товариства «Північтранс» лист №04-08/84 (а.с.12-13), в якому повідомлялось, що « 22 січня 2020 року ним спільно з заступником начальником управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації було проведено перевірку відповідності поданої перевізниками інформації на участь у засіданні обласного конкурсного комітету, який відбудеться 13 лютого 2020 року.

Так в ході перевірки було перевірено матеріально-технічну базу, на якій за інформацією ПАТ «Північтранс» забезпечується проведення медичного огляду водіїв, їх стажування та інструктажі, а також огляд технічного стану автобусів та їх зберігання, що розташована за адресою м.Ізмаїл, вул.Чехова, 4.

За результатами перевірки встановлено, що на відповідній матеріально-технічній базі не забезпечується проведення належного передрейсового медичного огляду водіїв та технічного огляду транспортних засобів. На момент прибуття на територію встановлено, що печатки відповідальних за технічний контроль транспортних засобів зберігаються у співробітника відповідального за охорону території автогосподарства, печатки проставлені в подорожньому листі без проходження відповідних перевірок, фахівці відповідальні за контроль на території підприємства відсутні. Кабінет для проведення медичного огляду не відповідає Положенню про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, затвердженого спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України і міністерства внутрішніх справ України від 31.01.2013 №65/80. Зазначене також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (серія ДПО18 №605707), складеного за результатами перевірки транспортного засобу, випущеного з території автогосподарства.

Відповідно до пункту 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року №1081 організатор зобов`язаний забезпечити дострокове розірвання договору з автомобільним перевізником переможцем конкурсу у разі підтвердження інформації про факт подання перевізником претендентом недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів.

Враховуючи викладене у вищевказаному листі проінформовано позивача про дострокове розірвання договору від 28.08.2017 №87/17 на право обслуговування автобусного маршруту Ізмаїл АС Болград, не раніше ніж через 15 днів з дня отримання зазначеного листа, про що буде виданий відповідний наказ».

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Північтранс» скерувало на адресу начальника Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації лист № 140 від 06.02.2020 року відповідь на лист від 27.01.2020 року №04-08/8 (а.с.14-15), в якому зазначило, що з метою перевірки зазначеної інформації підприємством призначена службова перевірка, витребувані відповідні письмові пояснення від співробітників відповідальних за медичний контроль водіїв та технічний контроль транспортних засобів, від співробітника відповідального за охорону території автогосподарства та інші заходи. З метою недопущення зазначених порушень в подальшому прийняті невідкладні заходи щодо посилення контролю за проходженням медичного огляду водіями та технічного огляду транспортними засобами, також здійснені заходи щодо приведення кабінету для проведення медичного огляду водіїв у відповідність.

У зазначеному листі позивач, також, вказав, що за результатами проведення службової перевірки інформації викладеної у листі №04-08/84 від 27.01.2020 року до порушників трудової та службової дисципліни будуть прийняті дисциплінарні заходи згідно вимог діючого законодавства України. Позивач просив врахувати дану інформацію та не приймати рішення стосовно розірвання Договору.

17 лютого 2020 року Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації прийняло наказ №66/0-2020 «Про розірвання договору на обслуговування міжміського автобусного маршруту загального користування Ізмаїл АС - Болград АС (код за реєстром 707)» (а.с.17) (далі-Наказ), відповідно до якого, керуючись статтями 5, 6, 7, 14 та 42 Закону України «про автомобільний транспорт», пунктами 53 та 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081, враховуючи факт подання перевізником ПАТ «Північтранс» недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів, що підтверджується актом перевірки автогосподарства від 22 січня 2020 року, наказано:

1.Розірвати договір на обслуговування міжміського автобусного маршруту загального користування від 28.08.2017 року №87/17 з перевізником ПАТ «Північтранс» відповідно до вимог пунктів 53 та 55 порядку з 17.02.2020.

2.Укласти договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування Ізмаїл АС Болград Ас (код за реєстром 707) з перевізником, який за результатами проведення конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце ПП «Діамант».

Відповідач листом від 21.02.2020 року №8487/04-08/163 (а.с.16) проінформував позивача, що відповідно до наказу управління транспортно-комунікаційної інфраструктури від 17.02.2020 року №66 Договір розірваний з 17.02.2020 року.

Судом встановлено, що Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації скерувало на адресу ПП «Діамант» лист №04-08/149 від 17.02.2020 року (а.с.70), в якому повідомлялось про розірвання Договору з позивачем та запрошувалось прибути для укладання відповідного договору як з перевізником претендентом, який за результатами конкурсу зайняв друге місце.

ПП «Діамант» листом №40 від 17.02.2020 року (а.с.71) повідомив відповідача, що воно відмовляється від укладення договору про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування на маршруті Ізмаїл Ас Болград АС.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим Наказом звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що засади організації та діяльності автомобільного транспорту врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" .

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Відповідно до положень статті 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.

Вказані повноваження обласної державної адміністрації визначені пунктом 2 статті 20 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", який передбачає, що місцева державна адміністрація забезпечує організацію обслуговування населення підприємствами, установами та організаціями житлово-комунального господарства, зв`язку, телебачення, радіомовлення, торгівлі та громадського харчування, побутового і транспортного обслуговування незалежно від форм власності.

Згідно ч.1 Закону України "Про автомобільний транспорт", відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Таким чином, враховуючи вказані приписи норм матеріального та процесуального права, слід зазначити, що на органи виконавчої влади та місцевого самоврядування покладені повноваження із забезпечення обслуговування населення засобами транспорту, в тому числі із залученням з цією метою на договірних засадах підприємств, установ, та організацій незалежно від форм власності, що здійснюється на основі договору, який має типову форму та укладається між місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування і перевізниками на підставі відповідного замовлення.

Відповідно до статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року за №1081 (далі Порядок №1081), що визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об`єднаної територіальної громади, а також процедуру визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут).

Відповідно до пункту 4 Порядку №1081, організатором на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Одеської області (внутрішньообласний маршрут), є Одеська обласна державна адміністрація.

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 10.09.2015 року №99/А-2016 (з врахуванням розпорядження від 26.01.2017 року №47/А-2017) функції організатора перевезення пасажирів покладено на управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації.

Відповідно до ч.2 п.55. Порядку №1081 (в редакції, чинній станом на дату прийняття спірного Наказу) організатор зобов`язаний забезпечити дострокове розірвання договору (анулювання дозволу) з автомобільним перевізником - переможцем конкурсу у разі:

наявності фактів порушення ним умов договору (дозволу). Розірвання договору (анулювання дозволу) відбувається після невиконання надісланого організатором попередження такому перевізникові про недопущення порушення умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на внутрішньообласному, внутрішньорайонному та міському автобусному маршрутах призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення строку дії договору (дозволу), який було розірвано (анульовано), а в разі його відмови чи відсутності - призначається до проведення конкурсу інший автомобільний перевізник, транспортні засоби якого відповідають за параметрами, класом, категорією, комфортністю і пасажиромісткістю вимогам, передбаченим для відповідного виду перевезень, один раз на строк не більш як три місяці;

підтвердження інформації про факт подання перевізником-претендентом недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів.

Аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку, що відповідач як організатор перевезень зобов`язаний розірвати його в односторонньому порядку у випадку підтвердження інформації про факт подання перевізником-претендентом недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність у відповідача права на розірвання укладеного з позивачем Договору за визначених в оскаржуваному Наказі підстав.

В той же час, досліджуючи обґрунтованість наведених у Наказі підстав для розірвання з позивачем Договору суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, передумовою формування висновків щодо підтвердження інформації про факт подання позивачем недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів слугувала інформація про порушення предрейсового контролю позивачем 22 січня 2020 року, а саме акт перевірки складений посадовими особами відповідача.

Вказане, на думку відповідача, є підтвердженням інформації про факт подання позивачем недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів.

При цьому, відповідачем, ані у спірному Наказі, ані у листуванні з позивачем не зазначено, та суду не надано інформації про те, які саме недостовірні відомості подав йому позивач для участі у конкурсі.

Також, відповідач не надано доказів, що зазначені у акті від 22 січня 2020 року, про те, що порушення мали місце саме у момент подання відомостей позивачем для участі у конкурсі, тобто станом на 2017 рік, оскільки висновки відповідача про подання позивачем для участі у конкурсі у 2017 році недостовірної інформації, ґрунтуються на відомостях по підприємству станом на 2020 рік.

Суд зазначає, що відповідач не довів, а суд не встановив на підставі наявних в матеріалах справи доказів про подання позивачем для участі у конкурсі у 2017 році недостовірної інформації, відомостей.

Обґрунтовуючи правомірність висновків щодо подання позивачем на конкурс недостовірних відомостей відповідач вказує на ряд порушень, які за соєю суттю є окремими самостійними підставами, що можуть слугувати приводом для розірвання з позивачем укладеного Договору.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими та передчасними висновки відповідача про подання позивачем для участі у конкурсі недостовірної інформації.

Відтак, перевіряючи оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у статті другій КАС України, суд приходить до висновку, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, визначений законом, який регулює спірні відносини, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень.

Таким чином, Наказ в частині розірвання договору на обслуговування міжміського автобусного маршруту загального користування від 28.08.2017 року №87/17 з перевізником ПАТ «Північтранс» відповідно до вимог пунктів 53 та 55 порядку з 17.02.2020 є протиправним, а тому в цій частині підлягає скасуванню.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідач розірвав Договір з позивачем на підставі абзацу 3 підпункту 2 пункту 55 Порядку №1081 (підтвердження інформації про факт подання перевізником-претендентом недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів).

Зважаючи на вищезазначене, суд зазначає, що призначення для роботи на маршруті автомобільного перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення строку дії договору (дозволу), який було розірвано (анульовано), а в разі його відмови чи відсутності - призначається до проведення конкурсу інший автомобільний перевізник, транспортні засоби якого відповідають за параметрами, класом, категорією, комфортністю і пасажиромісткістю вимогам, передбаченим для відповідного виду перевезень, один раз на строк не більш як три місяці, можливе лише у разі дострокового розірвання договору (позбавлення дозволу) з автомобільним перевізником через порушення ним його умов - абзацу 2 підпункту 2 пункту 55 Порядку №1081 (наявності фактів порушення перевізником умов договору (дозволу), чого у даному випадку не відбулося.

Отже, Наказ від 17.02.2020 року №66/0-2020 у частині укладення договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування Ізмаїл АС Болград АС (код за реєстром 707) з перевізником, який за результатами проведення конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце ПП «Діамант», також, є протиправним та підлягає скасуванню.

Одночасно, суд зазначає, що згідно із ч.ч.1 та 2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відтак, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог й визнати протиправним та скасувати Наказ Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації від 17.02.2020 року за №66/0-2020 «Про розірвання договору на обслуговування міжміського автобусного маршруту загального користування Ізмаїл АС - Болград АС (код за реєстром 707)».

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено 2102,00 грн. судового збору згідно платіжного доручення №STR23125 від 27 березня 2020 року (а.с.29).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації за рахунок бюджетних асигнувань Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації на користь публічного акціонерного товариства «Північтранс» судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Північтранс» до Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПП «Діамант» про скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації від 17.02.2020 року за №66/0-2020 «Про розірвання договору на обслуговування міжміського автобусного маршруту загального користування Ізмаїл АС Болград АС (код за реєстром 707)».

Стягнути з Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації за рахунок бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства «Північтранс» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач публічне акціонерне товариств «Північтранс» (21 км Старокиївської дороги, м.Одеса, 65025, ).

Відповідач - Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації (проспект Шевченка, 4, м. Одеса, 65032, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватне підприємство «Діамант» (2-й провулок Богдана Хмельницького, 4а, с.Великий Дальник, Біляївський район, Одеська область, 67668, ).

Суддя Корой С.М.

.