Справа № 200/2965/20-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 200/2965/20-а
адміністративне провадження № К/9901/35562/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кашпур О.В.,
суддів Данилевич Н.А., Загороднюка А.Г.
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третіх осіб Управління державної казначейської служби України в Донецькій області, Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не нарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористану відпустку, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби; зобов`язати відповідача нарахувати таку грошову компенсацію, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 11 травня 2017 року та стягнути з Донецького ОВК невиплачені суми; стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку після звільнення, а саме з 11 травня 2017 року по день ухвалення судового рішення, виходячи із розміру середньоденного грошового забезпечення у розмірі 273,66 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за період з 21 листопада 2015 року по 11 травня 2017 року включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 11 травня 2017 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за період з 21 листопада 2015 року по 11 травня 2017 року включно, право на призначення якої виникло з моменту звільнення, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 11 травня 2017 року. В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та прийнято в цій частині нове судове рішення. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 травня 2017 року по 09 червня 2020 року в сумі 2000,00 грн. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року залишено без змін.
18 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права. Заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий апеляційний розгляд.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України Про запобігання корупції займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України Про запобігання корупції (на час відкриття провадження у справі судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і заявник на такі не посилається.
Доводи касаційної скарги про невідповідність висновків суду висновкам Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах у справі №480/3105/19 відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» «г» цієї норми, проте ОСОБА_1 таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів.
Оскільки заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третіх осіб Управління державної казначейської служби України в Донецькій області, Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач: О. В. Кашпур
Судді: Н. А. Данилевич
А.Г. Загороднюк