Справа № 420/15239/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 січня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко O.A., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про визнання протиправними дії та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 29 грудня 2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Дениса Олеговича щодо відкриття, ведення виконавчого провадження ВП № 64009444;

2. Скасувати всі винесенні в межах цього виконавчого провадження постанови, у т.ч.: «Про відкриття виконавчого провадження», «Про стягнення з боржника основної винагороди», «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження», «Про арешт коштів боржника», «Про арешт майна боржника», «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника».

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши адміністративний позов, суддя дійшов наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 4 КАС України в частині 1 пункту 1 дає визначення терміну «адміністративна справа», а саме, що це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу пунктом 2 частини 1 цієї ж статті визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.4 ч.1, ч.2 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Суддя зазначає, що як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем оскаржуються дії та постанови приватного виконавця Єфіменка Д.О., вчинені у межах виконавчого провадження №64009444, яке як зазначено позивачем у позовній заяві відкрите на підставі виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2018 року по цивільній справі №755/6189/18.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, оскаржувані постанови приватного виконавця «Про відкриття виконавчого провадження», «Про арешт коштів боржника», «Про арешт майна боржника», «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника», прийняті у виконавчому провадженні щодо виконання рішення місцевого загального суду, прийнятого за результатами розгляду цивільної справи, та відповідно повинні оскаржуватись у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, .

При цьому постанови «Про стягнення з боржника основної винагороди» та «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 02.12.2020 року по справі №608/1175/14-ц, підсудні Одеському окружному адміністративному суду та повинні оскаржуватись у порядку адміністративного судочинства.

Приписами ч. 4 ст. 172 КАС України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За приписами пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: порушено правила об`єднання позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, а відтак суддя вважає необхідним повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 172, 243, 248, 256, 273, 294,295 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про визнання протиправними дії та скасування постанов - повернути позивачеві.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Вовченко