Справа № 420/11238/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Приватного підприємства «Континент 15» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Приватне підприємство «Континент 15» з позовною заявою до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0 від 16.10.2020 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) згідно з положеннями ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення виключно на підставі листа з митних органів Республіки Болгарія. Позивач зазначає, що митний орган без жодних зауважень здійснив митне оформлення товару за митною декларацією та повним пакетом документів, лист митних органів Республіки Болгарія стосується взаємовідносин Компанії «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (Республіка Болгарія) та Компанії «LIEBHERR-EXPORT AG» (Швейцарія). При цьому, позивач не мав жодних відносин з Компанією «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (Республіка Болгарія). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси скасована постанова про притягнення директора Приватного підприємства «Континент 15» до відповідальності за порушення митних правил, а розбіжності в митній вартості товару, визначеній позивачем та встановленій на підставі листа митних органів Республіки Болгарія виникли в зв`язку із специфікою маркетингової та збутової політики корпорації «LIEBHERR» та порівняння різних самостійних правочинів, вчинених між Компанією «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (Республіка Болгарія) і Компанією «LIEBHERR-EXPORT AG» (Швейцарія), а також між «LIEBHERR-EXPORT AG» (Швейцарія) і позивачем. Також, позивач зазначає про неналежне оформлення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в якому зазначено призначення платежу податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами, при тому що позивач є приватним підприємством.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що Одеська митниця Держмитслужби позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні, оскільки відправником товар на адресу Приватного підприємства «Континент 15» є Компанія «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» (Республіка Болгарія). За даними експортної декларації та експортного інвойсу, наданих митними органами Республіка Болгарія, має місце розбіжність у варті товару, а тому відповідачем правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Одеською митницею Держмитслужби в період з 16.09.2020 року по 22.09.2020 року проведена документальна невиїзна перевірка Приватного підприємства «Континент 15» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за МД №UA500020/2019/008120 від 05.08.2019 року, за результатами якої складений акт перевірки №33/7.10-19-10/39935896 від 30 вересня 2020 року.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України та п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 11014,12 грн.

На підставі виявлених порушень, Одеською митницею Держмитслужби винесено податкове повідомлення-рішення №0 від 16.10.2020 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами в розмірі 13767,65 грн., з яких податкове зобов`язання 11014,12 грн., штрафні (фінансові) санкції 2753,53 грн.

Позивач не погодився з правомірністю висновків акту перевірки, а також оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, а тому звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0 від 16.10.2020 року.

З акту перевірки вбачається, що ПП «Континент 15» за МД від 05.08.2019 року №UA500020/2019/008120 здійснене митне оформлення морозильного обладнання, фактурна вартість якого складає 22906 EUR. Відповідач зазначає, що за митною декларацією одержувачем товару є позивач, відправником товару є Компанія «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD», а продавцем товару є Компанія «LIEBHERR-EXPORT AG», умови поставки EXW-UA Одеса.

Митними органами Республіки Болгарії, листом від 30.01.2020 року №32-32361 надано копію експортної декларації від 01.08.2019 року №19BG003009АА275411, копію експортного інвойсу від 01.08.2019 року №, які пов`язані з експортом товару, що надійшов до України вантажним автомобілем № НОМЕР_1 , митне оформлення якого в митний режим імпорт здійснено позивачем за МД від 05.08.2019 року №UA500020/2019/008120.

За експортною декларацією від 01.08.2019 року №19BG003009АА275411 та експортним інвойсом від 01.08.2019 року № відправником товару є Компанія «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» та фактурна вартість товару становить 24499 EUR.

Таким чином, митним органом встановлено заниження позивачем митної вартості імпортованого товару, чим порушені вимоги п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України щодо обов`язку декларанта подавати достовірні відомості про визначення митної вартості товару.

Позивач з такими висновками акту перевірки не погодився, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до положень п. 4, 5 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Згідно з вимогами п. 54.4 ст. 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Згідно з положеннями ст. 351, 352 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані, в тому числі, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Враховуючи зазначені положення законодавства та враховуючи надходження до відповідача інформації від митних органів іншої держави, він мав право проводити перевірку позивача та визначати грошові зобов`язання, а тому твердження позивача про те, що митний орган без жодних зауважень здійснив митне оформлення товару за МД від 05.08.2019 року №UA500020/2019/008120 при наявності повного пакету документів для визнання протиправним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, є безпідставними.

Разом з цим, суд вважає, оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав товар, розмитнення якого здійснено за МД від 05.08.2019 року №UA500020/2019/008120, на підставі Дистриб`юторської угоди №1 від 01.01.2018 року, яка укладена між Компанією «LIEBHERR-EXPORT AG» (Швейцарія), Корпорацією «МІРС» та Приватним підприємством «Континент 15».

Таким чином, Компанія «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» не є стороною Дистриб`юторської угоди, у позивача відсутні будь-які договірні відносини з Компанією «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD», товар позивачем був отриманий від Компанії «LIEBHERR-EXPORT AG» і саме на користь цієї Компанії позивачем здійснювалися платежі, придбання торгівельною компанією «LIEBHERR-EXPORT AG» продукції у заводу-виробника «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» та продаж продукції Компанією «LIEBHERR-EXPORT AG» позивачу є різними і самостійними правочинами.

Як вбачається з наявного в справі листа Компанії «LIEBHERR-EXPORT AG», у зв`язку із ринковими обставинами ця компанія використовує змішаний тип розрахунку, який дозволяє компанії продавати певні продукти за цінами, нижчими від ціни покупки у заводу-виробника «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD». Через це цілком можливо, що вартість рахунку-фактури нижче, ніж заявлена в експортній декларації.

Такі обставини обумовлені специфікою маркетингової та збутової політики корпорації «LIEBHERR», оскільки завод «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD», який розташований в Республіці Болгарія є виробником холодильників та морозильників, однак не здійснює торгівельну діяльність, а з метою збуту продукції заводів корпорації «LIEBHERR» існує торгівельна компанія «LIEBHERR-EXPORT AG», яка здійснює маркетингову та торгівельну діяльність, взаємодіє з торгівельними партнерами замовляє продукцію заводів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «LIEBHERR HAUSGERAETE GMBH OCHSENHAUSEN», закуповує її та у подальшому реалізує цю продукцію на світовому ринку. Відправлення продукції покупцям може здійснюватися безпосередньо з заводу-виробника, проте продавцем все одно є компанія «LIEBHERR-EXPORT AG».

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що вартість, встановлена в експортній декларації, на яку посилається митний орган, стосується лише продажу продукції з заводу-виробника « ІНФОРМАЦІЯ_1 » торгівельній компанії «LIEBHERR-EXPORT AG» і не має відношення до подальшого продажу продукції на адресу позивача.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера чи ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн.

Таким чином, експортна декларація, на яку посилається відповідач, оформлена компанією «LIEBHERR HAUSGERAETE MARICA EOOD» при продажу товару компанії «LIEBHERR-EXPORT AG» в межах внутрішньо корпоративних відносин на території Європейського Союзу, договірні відносини існують у позивача тільки з компанією «LIEBHERR-EXPORT AG», ця компанія листом підтвердила можливість відвантаження продукції дешевше ніж ціна покупки цього товару у заводу, а тому ця експортна декларація не може бути підставою визначення митної вартості товару по взаємовідносинам між позивачем та компанією «LIEBHERR-EXPORT AG».

Крім того, суд звертає увагу, що за оскаржуваним податковим повідомленням-рішення оформлене неналежним чином, оскільки позивачу нараховані грошові зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами, при тому що позивач є приватним підприємством та ввозив товари як суб`єкт господарювання.

На підставі викладених обставин, суд вважає, що є всі підстави для скасування податкового повідомлення-рішення №0 від 16.10.2020 року, винесеного Одеською митницею Держмитслужби.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Приватного підприємства «Континент 15» обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного підприємства «Континент 15» (вул. Осипова, буд. 37, офіс 551, м. Одеса, 65012, ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21, корп. А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0 від 16.10.2020 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Одеської митниці Держмитслужби №0 від 16.10.2020 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21, корп. А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Континент 15» (вул. Осипова, буд. 37, офіс 551, м. Одеса, 65012, ) сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено 04.01.2021 року у зв`язку із перебуванням судді у відпустці та тимчасовою непрацездатністю до 31.12.2020 року включно.

Суддя Л. І. Свида

.