Справа № 333/702/20
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/702/20
Провадження № 2-а/333/72/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Аксьонової І.О., розглянувши у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.206) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

18.02.2020 року ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 був залишений без руху та позивачу надано час для усунення недоліків.

03.03.2020 року від ОСОБА_1 надійшли матеріали на виконання ухвали суду про залишення позову без руху.

Ухвалою суду від 04.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

23.03.2020 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов.

У судове засідання, призначене на 02.04.2020 року, представник відповідача Аксьонова І.О. не з`явилася, до суду надала клопотання про відкладення розгляду справи через запроваджений карантин на території України у зв`язку зі спалахом коронавірусу. Суд, розглянувши клопотання представника відповідача, задовольнив його.

18.05.2020 року у судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке судом було задоволено та відкладено у зв`язку з цим розгляд справи на 02.06.2020 року.

02.06.2020 року розгляд справи не відбувся через знаходження судді у відпустці.

05.06.2020 року у зв`язку з прийняттям 04.06.2020 року Вищою радою правосуддя рішення про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя у відставку, розпорядженням керівника апарату справу за позовом ОСОБА_1 було передано на повторний автоматизований розподіл. Згідно відповідного протоколу справ була розподілена судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холоду Р.С.

12.06.2020 року справу за позовом ОСОБА_1 суддя ОСОБА_5 ухвалою прийняв до свого провадження, прийняв рішення розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

26.06.2020 року на позовну заяву ОСОБА_1 надійшов відзив від представника відповідача Аксьонової І.О.

10.08.2020 року судове засідання не відбулося через неявку сторін до суду та відкладено на 14.08.2020 року.

14.08.2020 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим його почуттям. Суд задовольнив клопотання.

16.09.2020 року у судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , яке судом було задоволено і після надання пояснень сторонами, судовий розгляд було відкладено для допиту вказаних свідків.

22.10.2020 року судове засідання не відбулося у зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи через спалах коронавірусної хвороби, яку суд задовольнив.

У своєму позові ОСОБА_1 посилається на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 109 від 04 лютого 2020 року, яка була винесена Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради на нього накладено адміністративне стягнення за ст.152 КУпАП у вигляді штрафу 850 грн.

Водночас, вказану постанову вважає протиправною, виходячи з такого.

Відповідно до оскаржуваної постанови нібито він 15.01.2020 року о 14 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 здійснював незаконну торгівлю плодово-овочевою (цитрусовими) продукцією на тротуарі, чим захаращував територію коробками та ящиками, чим були порушені вимоги п. 4.3.26 Правил благоустрою території м. Запоріжжя. Проте, це не відповідає дійсності, так як у вказаний час за зазначеною адресою він незаконну торгівлю плодово-овочевою (цитрусовими) продукцією не здійснював, тому і не міг порушити Правила благоустрою території м. Запоріжжя.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення він не отримував та на розгляд справи до адміністративної комісії його ніхто не викликав.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення № 109 від 04 лютого 2020 року містить посилання на протокол, але в ній не зазначено, що це за протокол, дату та час його складання. Постанова не містить доказів вчинення ним порушення, дату вчинення ним порушення та дату його виявлення, що є обов`язковою умово для встановлення фактичних обставин і врахування строків притягнення до адміністративної відповідальності. Фото знімки, на яких міститься зображення особи чоловічої статі, не можуть слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, оскаржувана постанова містить посилання, що ним нібито порушено п. 4.3.26 Правил благоустрою території м. Запоріжжя без зазначення дати затвердження цих Правил та органу або П.І.Б. посадової особи, яка їх затвердила.

Відповідно до п. 4.3.26 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, які затверджено рішенням міської ради від 22 червня 2011 року № 11 (із наступними доповненнями), на об`єктах благоустрою юридичним особам (їх філіям, представництвам, відділенням), фізичним особам-підприємцям, а також громадянам забороняється: торгувати з рук, машин, землі або іншим чином у не встановлених місцях. Разом із тим, у постанові №109 від 04.02.2020 року не міститься конкретного місця, з якого він нібито продавав, а вказано він захаращував територію коробками та ящиками. У зв`язку з чим фактично неправильно кваліфіковані дії невідомої особи. За таких обставин, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, виклала у постанові фабулу адміністративного правопорушення іншого змісту, ніж та яка є порушенням п. 4.3.26 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, фактично притягнувши його до адміністративної відповідальності за порушення, яке не передбачено цим пунктом та не тягне відповідальність за ст.152 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП ґрунтується лише на висновках про наявність в його діях вини, які зроблені лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, інших доказів вчинення ним правопорушення, ні протокол, ні постанова не містять.

Про розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення його, в порушення вимог ч.1 ст.268 КУпАП, не повідомляли, а тому відбулося порушення його прав, передбачених частиною другою вказаної статті.

Враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесеної постанови, на думку ОСОБА_1 є необґрунтованою, прийнятою без повного та об`єктивного з`ясування усіх фактичних обставин, а тому підлягає скасуванню.

У своєму відзиві представник відповідача Аксьонова І.О. зазначила, що 04.02.2020 року під час засідання адміністративної комісії розглянуто матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 . Як встановлено на цьому засіданні останній дійсно 15.01.2020 о 14 год. 30 хв. здійснював незаконну торгівлю плодово-овочевою (цитрусовими) продукцією на тротуарі, чим захаращував територію коробками та ящиками, чим були порушені вимоги п. 4.3.26 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, відповідальність за це правопорушення передбачена ст.152 КУпАП.

Правопорушник від надання пояснень у протоколі відмовився, на засідання комісії не з`явився. Про час, місце та дату проведення засідання був сповіщений у протоколі. Зазначений факт підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , які також підтверджують факт торгівлі у невстановленому місці позивачем.

Під час засідання комісії також заслухано пояснення представника районної адміністрації, яка пояснила, що неодноразово упродовж тривалого часу робила зауваження порушнику, однак останній жодним чином на них не реагував. Після складання протоколу, свою діяльність не закінчив, а лише змінив місце торгівлі.

Протокол № 03 від 15.01.2020 року, повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП України, зокрема повні відомості про особу, якою його складено, із посиланням на документ, що уповноважує посадових осіб складати протоколи; час та місце вчинення правопорушення; час, дату та місце розгляду адміністративної справи тощо.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 444 від посадовим особам надані повноваження щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 150, 152, 154 КУпАП України.

В частині зазначеної позивачем неправильної кваліфікації правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за торгівлю у невстановленому місці - тротуарі по вул. Чумаченка, 34, що відповідає саме п. 4.3.26 Правил благоустрою території міста Запоріжжя, затвердженого Рішенням міської ради від № 41, який і зазначений у протоколі.

Щодо неотримання позивачем протоколу відносно нього, останній відмовився від його отримання, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , наявними у протоколі.

Крім цього, відповідно до інформації районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, копія протоколу № 03 від 15.01.2020 року направлена ОСОБА_1 замовним листом із повідомленням, який повернувся на адресу районної адміністрації.

Таким чином, адміністративною комісією в повному обсязі враховано всі матеріали справи, досліджені фотознімки, надана належна правова оцінка всім доказам. Під час визначення розміру стягнення прийнято до уваги, що місце здійснення торгівлі ОСОБА_1 , є місцем постійної стихійної торгівлі, що створює небезпеку життю та здоров`ю людей. Призначений ОСОБА_1 штраф є справедливим та в межах передбачених санкцією статті 152 КУпАП України, тому просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою позовну заяву та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього фактично складали без його присутності і, відповідно, не роз`яснювали при цьому жодних прав. Так, ОСОБА_3 підійшла до нього, показала копію його паспорта і зазначила, що буде складати протокол, а потім, вже через деякий час підійшла вже із заповненим протоколом. 15.01.2020 року він дійсно перебував на тротуарі по вул. Чумаченко, 34 у м. Запоріжжі поряд з дівчиною, яка торгувала цитрусовими. Проте, у той день він особисто не здійснював торгівлю при обставинах, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові. Свідками правопорушення є працівники районної адміністрації зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які є працівниками районної адміністрації ЗМР по Комунарському району, тобто зацікавленими особами, тому їх показання прийняти до уваги неможливо.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що на розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що позивач відмовився від підпису. Копію протоколу ОСОБА_1 направили поштою за місцем проживання останнього, в якому і було зазначено про дату та час розгляду його справи у Запорізькій міській раді.

Допитана свідком у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона перебуває на посаді начальника відділу економічного розвитку районної адміністрації ЗМР по Комунарському району. У січні 2020 року ОСОБА_1 працівники її відділу декілька разів попереджували про заборону торгівлі у невстановлених місцях, але позивач на такі попередження не звертав уваги.

15.01.2020 року вона разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , попередньо дізнавшись, що ОСОБА_1 знову торгує на тротуарі цитрусовими по вул. Чумаченка, 34, підійшли до останнього, де ОСОБА_3 і склала протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП. У них дійсно з собою були копії особистих документів на ім`я ОСОБА_1 , так як останній до них звертався у грудні для отримання дозволу на продаж ялинок. Після складання протоколу, ОСОБА_1 відмовився його підписувати. Копію протоколу вони також позивачу не вручили, тому що останній відмовився і від її отримання. Вона не пам`ятає, щоб біля ОСОБА_1 хтось був під час торгівлі останнім. Також, не пам`ятає, щоб ОСОБА_3 роз`яснювала ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення складали, приблизно в 2 метрах від ОСОБА_1 . Під час виявлення правопорушення велась фотофіксація. До протоколу долучалися відповідні фотознімки. Сумніви у тому, що саме ОСОБА_1 продавав цитрусові, відсутні. Вона особисто бачила як позивач продавав товар: відповідав про вартість товару, передавав цитрусові покупцю, і за це отримував грошові кошти. Чи попереджували ОСОБА_1 про дату розгляду справи адміністративною комісією, вона не пам`ятає.

Під час судового розгляду свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_1 неодноразово у грудні 2019 та січні 2020 року порушував правила торгівлі, за що з ним проводилися профілактичні бесіди. 15.01.2020 року вона, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підійшли на АДРЕСА_2 , де побачили позивача. Останній стояв на тротуарі, де і перебував дерев`яний лоток, з якого ОСОБА_1 продавав цитрусові. Чи був хтось поряд з позивачем, вона не пам`ятає. Вона особисто бачила, що позивач приймає грошові кошти та передає відповідний товар. Коли вони підійшли, ОСОБА_3 повідомила, що буде відносно позивача складати адміністративний протокол, на що ОСОБА_1 не відреагував та продовжував торгувати. Після цього, вони відійшли від лотка позивача на 2-3 метру та ОСОБА_3 склала відповідний протокол. У подальшому, вони вдруге підійшли до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 запитала у позивача, чи буде він підписувати протокол, на що він відповів відмовою. При цьому, вона не пам`ятає, щоб ОСОБА_3 : роз`яснювала права ОСОБА_1 , пропонувала йому написати пояснення у протоколі та отримати його копію. Також, позивачу не повідомляли про дату та час розгляду протоколу адміністративної комісією.

Допитана свідком у судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтвердила показання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з приводу обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і додатково пояснила, що вказаний протокол складала дійсно вона, фотознімки під час виявлення правопорушення робила вона на свій мобільний телефон. З правами вона ОСОБА_1 не ознайомлювала, так як протокол складала в 2-3 метрах від позивача. Коли останній відмовився читати протокол про адміністративне правопорушення, вона попередила позивача, що розгляд його справи відбудеться у Запорізькій міській раді. В цей же день, копію протоколу про адміністративне правопорушення вона надіслала ОСОБА_1 за місцем його реєстрації.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи пояснення позивача та представника відповідача, допитавши свідків, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 15.01.2020 року головний спеціаліст відділу економічного розвитку та підприємництва районної адміністрації ЗМР по Комунарському району Дунаєва І.М. склала протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . При цьому, фактично протокол складався за відсутності останнього. ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Також, останньому не було запропоновано надати пояснення з приводу суті адміністративного правопорушення та не надано копію вказаного протоколу. У подальшому, ОСОБА_3 копію протоколу відносно ОСОБА_1 направила за місцем реєстрації останнього, де і зазначила дату розгляду протоколу.

Позивач рекомендоване повідомлення з копією протоколу не отримав, відповідно не знав і дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.

04.02.2020 року адміністративна комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради прийняла постанову №109 у справі про адміністративне правопорушення, в якій постановила накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова у справі про адміністративне правопорушення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з вимогами ст.152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Статтею 219 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення за ст.152 КУпАП розглядають виконавчі комітети міських рад.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями ст. ст. 251, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП не доведена.

Фактично, на думку представника відповідача, вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями свідків, поясненнями представника районної адміністрації ЗМР по Комунарському району ОСОБА_3 , фотоматеріалами.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення вказується: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 15.01.2020 року, не конкретизовано місце скоєння адміністративного правопорушення, лише зазначено вулицю та номер будинку, без вказання міста, де відбувалися події.

Враховуючи показання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , вказаний проткол взагалі складався не у присутності ОСОБА_1 . Останньому не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та не надана можливість надати пояснення з приводу суті адміністративного правопорушення та не запропоновано отримати копію вказаного протоколу.

Таким чином, позивач взагалі не був обізнаний про суть адміністративного правопорушення.

Вважаю, що у даному випадку особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не дотрималася вимог КУпАП та Конституції України (ст.64), згідно яких права громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Направляючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який був складений без участі останнього, ОСОБА_3 обмежила особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у праві бути обізнаною у чому її фактично обвинувачують, надати пояснення, докази для спростування доводів та висновків останньої і заявляти певні клопотання.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Водночас, на думку суду, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у даному випадку у питанні про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не мають того нейтрального становища, яке буде здатне об`єктивно і правильно засвідчити події та вказані свідки, враховуючи їх функціональні обов`язки мають певну юридичну зацікавленість у справі.

Також, суд вважає, що показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в частині встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, не можуть вважатися об`єктивними доказами, оскільки останні в даному випадку є представниками суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за дотриманням правил благоустрою території м. Запоріжжя.

Аналогічний висновок викладений у постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі № 489/4827/16-а.

В оскаржуваній постанові мається посилання, що вина ОСОБА_1 підтверджується фотоматеріалами. Водночас, у порушення вимог ст. 283 КУпАП не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фотофіксацію адміністративного правопорушення.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, зазначені адміністративною комісією у постанові фотоматеріали не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах колегій суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30.05.2018 року по справі № 337/3389/16-а, від 24.01.2019 по справі № 592/5576/17, від 31.01.2019 року по справі № 464/2309/17.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У цій справі відсутні докази з боку відповідача щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи. Позивач представником адміністративної комісії не викликався, також ОСОБА_1 не надавалася копія протоколу про адміністративне правопорушення, в якій зазначено вказану інформацію, а поштовий лист з копією протоколу про адміністративне правопорушення позивач так і не отримав.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За правилами частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду у справі № 686/16535/16-а від 17.10.2019 року та у справі № 660/575/16-а від 31.01.2018 року.

Проте, в порушення вимог вказаної статті КАС України представник відповідача не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення ОСОБА_1 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови жодні належні пояснення свідків та докази здійснення фотофіксації, які б підтвердили зазначене порушення ОСОБА_1 , відсутні.

Вказаний факт свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №357/10134/17.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, тому оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 152, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.206) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову №109 у справі про адміністративне правопорушення від 04.02.2020 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 24.11.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод