Справа № 360/3060/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3060/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Попової Н.І.

представника позивача: Лигіна О.Ю.

представника відповідача: Мельника В.А.

представника третьої особи: Шарка Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Сєвєродонецьке комфорт-авто» до Департаменту розвитку, утримання мрежі автомобільних доріг області, промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів з перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство «Автолайн компани» про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, -

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства «Сєвєродонецьке комфорт-авто» (далі - позивач, ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто») до Управління промисловості, транспорту і зв`язку Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації (далі - відповідач 1), Конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів з перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство «Автолайн компані» (далі - третя особа, ПП «Автолайн компані») про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що наказом відповідача 1 №29-0 від 31.07.2020 «Про визначення переможців конкурсу з регулярного перевезення пасажирів з визначення перевізників для обслуговування приміських та міжміських автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), який відбувся 15.07.2020 визначено переможців конкурсу серед яких ПП «Автолайн Компані» за вищезазначеними об`єктами конкурсу та скасовано рішення конкурсного комітету по об`єктам № 41 і 52 як такі, що прийняті з порушенням законодавства. Позивач вважає, що рішення організатора перевезень по об`єктам №№ 24, 26, 47, 46, 48 також прийняті з порушенням законодавства і підлягають скасуванню. Крім того вони порушують права позивача та інших суб`єктів господарювання обмежуючи їх у праві надання пропозицій по спірним об`єктам на наступному конкурсі.

Отже, на підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів з перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області щодо допуску до участі і визнання переможцем Приватне підприємство «Автолайн Компані» за об`єктами конкурсу та наказ №29-0 від 31.07.2020 «Про визначення переможців конкурсу з регулярного перевезення пасажирів з визначення перевізників для обслуговування приміських та міжміських автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути) в частині введення в дію рішень конкурсного комітету за спірними об`єктами та зобов`язати відповідача 1 розірвати Договори на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньобласному автобусному маршруті загального користування.

Ухвалою суду від 18.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (т. 1 а.с 26-27).

Ухвалою суду від 28.09.2020 уточнений позов ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» повернуто без розгляду (т. 3 а.с. 98).

Ухвалою суду від 02.2.2020 витребувано від Управління промисловості, транспорту і зв`язку Луганської обласної державної адміністрації, Луганської обласної військово-цивільної адміністрації докази на підтвердження здійснення перевірки достовірності інформації щодо дати першої реєстрації у свідоцтві про реєстрацію транспортних засобів третьої особи Приватного підприємства "Автолайн компані", викладеної у заяві та документах, поданих по об`єктах конкурсу № 24, № 26, № 46, № 47 та № 48 (т. 3 а.с. 183-184).

Ухвалою суду від 02.12.2020 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (т. 3 а.с. 181).

Ухвалою суду від 17.12.2020 замінено первісного відповідача - Управління промисловості, транспорту і зв`язку Луганської обласної державної адміністрації його правонаступником - Департаментом розвитку, утримання мережі автомобільних доріг області, промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації (т. 4 а.с. 34).

Департамент розвитку, утримання мережі автомобільних доріг області, промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації позовних вимог не визнав, про що надав відзив на позовну заяву від 28.08.2020 № 01-10/00900 (т. 1 а.с. 36-47). В обґрунтування заперечень проти позову зазначено наступне.

Оскаржуваними рішеннями Конкурсного комітету та Управління за результатами конкурсу визначено переможцем за об`єктами конкурсу №№ 24, 26, 46, 47, 48 ПП «Автолайн компані», який був єдиним перевізником-претендентом на ці об`єкти.

З урахуванням норм чинного законодавства відповідач 1 вважає, що право на оскарження рішень організатора перевезень та конкурсного комітету, що приймаються за результатами конкурсу, має лише перевізник-претендент якого це рішення стосується в порядку передбаченому КАС України. В той час, інші особи в силу вимог законодавства позбавлені права оскаржувати відповідні рішення організатора перевезень та конкурсного комітету, оскільки такі рішення не мають безпосереднього впливу на права, свободи та інтереси цих осіб і не порушують їх.

Відповідач 1 вважає, що ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» не має права оскаржувати рішення конкурсного комітету оформлене протоколом засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області від 15.07.2020 № 149 в частині допуску до участі і визнання переможцем ПП «Автолайн компані» за об`єктами конкурсу №№ 24, 26, 46, 47, 48 та наказ Управління від 31.07.2020 № 29-0 «Про визначення переможців конкурсу з регулярного перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області) внутрішньообласні маршрути), який відбувся 15.07.2020» в частині визначення переможцем конкурсу переможцем ПП «Автолайн компані» за об`єктами конкурсу №№ 24, 26, 46, 47, 48, оскільки ці рішення прийняті не щодо ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» і не мають безпосереднього впливу на його права, свободи та інтереси і не порушують їх.

Щодо порушення Конкурсним комітетом підпункту 7 пункту 12 Порядку відповідач 1 зазначив наступне.

Підстави недопущення до участі в конкурсі визначено частиною другою статті 45 Закону № 2344-ІІІ та пунктом 12 Порядку до яких зокрема належить подача автомобільним перевізником-претендентом до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж це передбачено умовами конкурсу (підпункт 7 пункту 12 Порядку). Обов`язок приймати рішення про недопущення до участі в конкурсі покладено виключно на організатора (абзац перший пункту 12 Порядку). До повноважень конкурсного комітету, визначених Порядком, не належить вирішення питань про недопущення перевізників-претендентів до участі в конкурсі.

Рішення про недопущення перевізників-претендентів до участі в конкурсі який відбувся 15.07.2020 оформлене наказом Управління від 10.07.2020 № 26-0 «Про недопущення до участі у конкурсі з регулярного перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), який відбудеться 15.07.2020». Відповідно до наказу № 26-0 організатором прийнято рішення про недопущення перевізників-претендентів до участі в конкурсі.

Абзацом першим пункту 13 Порядку визначено, якщо перевізником-претендентом на один чи кілька об`єктів конкурсу є тільки один автомобільний перевізник, він визнається переможцем у разі його відповідності вимогам статей 45 і 46 Закону № 2344-ІІІ.

Відповідно до пункту 49 Порядку рішення про результати конкурсу оформляється протоколом, який підписується головуючим, секретарем та присутніми членами конкурсного комітету і подається організатору перевезень протягом п`яти робочих днів. Організатор перевезень протягом десяти робочих днів від дати надходження протоколу конкурсного комітету опрацьовує матеріали проведеного конкурсу з перевезення пасажирів та у разі відсутності зауважень до порядку проведення конкурсу приймає рішення окремо за кожним об`єктом щодо переможця чи переможців конкурсу, а також того, хто зайняв друге місце у разі проведення конкурсу з перевезення пасажирів на, внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах.

За наявності підстав вважати рішення конкурсного комітету про результати конкурсу такими, що прийняті з порушенням законодавства, приймається обґрунтоване рішення із зазначенням змісту порушень про скасування рішення конкурсного комітету щодо результатів конкурсу або скасування свого рішення як за окремими об`єктами конкурсу, так і в цілому всього конкурсу. За результатами опрацювання матеріалів конкурсу проведеного 15.07.2020, оскільки підстав для скасування протоколу № 149 в частині визначення переможців конкурсу за об`єктами №№ 24, 26, 46, 47, 48 не встановлено, Управлінням прийнято наказ № 29-0, яким ПП «Автолайн компані» визначено переможцем конкурсу по об`єктах №№ 24, 26, 46, 47, 48.

З викладеного вбачається, що протокол № 149 та наказ № 29-0 прийняті в межах повноважень та на підставі норм чинного законодавства, а відтак не можуть бути скасовані. Крім того, позивачем в позовній заяві не зазначено в чому саме полягає протиправність наказу № 29-0 та не зазначено підстав для його скасування.

На підставі викладеного, відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

29.09.2020 від ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» надійшов уточнений позов (т. 3 а.с. 100-105), у якому позивач серед іншого зазначив про інформацію, надану ПП «Автолайн компані» для участі у конкурсі з регулярного перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), який відбувся 15.07.2020.

Позивач вважає, що є підстави вважати, що перевізник претендент надав недостовірну інформацію, надав документи не в повному обсязі та не надав копії сертифікатів відповідності та екологічності до автобусів запропонованих для використання на маршруті, подав до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж це передбачено умовами конкурсу таким чином порушив вимоги п.п. 7 п. 12 Порядку.

Незважаючи на порушення Організатором конкурсу вимог п.п. 7 п. 12 Порядку ПП «Автолайн компані» було допущено до участі у конкурсі а конкурсним комітетом визнано переможцем на вищезазначеними об`єктами конкурсу.

Наказом відповідача 1 №29-0 від 31.07.2020 «Про визначення переможців конкурсу з регулярного перевезення пасажирів з визначення перевізників для обслуговування приміських та міжміських автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути) який відбувся 15.07.2020 визначено переможців конкурсу серед яких ПП «Автолайн компані» за вищезазначеними об`єктами конкурсу та скасовано рішення конкурсного комітету по об`єктам № 41 і 52 як такі, що прийняті з порушенням законодавства.

Позивач вважає, що рішення конкурсного комітету і організатора перевезень по об`єктам №№ 24,26,47,46,48 також прийняті з порушенням законодавства і підлягають скасуванню. Також підлягає скасуванню Наказ відповідача 1 №29-0 від 31.07.2020 «Про визначення переможців конкурсу з регулярного перевезення пасажирів з визначення перевізників для обслуговування приміських та міжміських автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути) який відбувся 15.07.2020, як прийнятий на підставі незаконних дій конкурсного комітету крім того порушують права позивача обмежуючи його у праві надання пропозицій по спірним об`єктам на наступному конкурсі.

З урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просив суд визнати протиправними та скасувати рішення організатора перевезень - Управління промисловості, транспорту і зв`язку Луганської обласної державної адміністрації, Луганської обласної військово - цивільної адміністрації щодо допуску до участі і визнання переможцем приватне підприємство «Автолайн компані» за об`єктами конкурсу: 24 - № 141 Кремінна АС - Рубіжне АС № 176 Новокраснянка - Кремінна АС - Рубіжне АС, 26 - № 264 Червона Діброва - Рубіжне АС № 141 Кремінна АС - Рубіжне АС, 46 - № 221 Сєвєродонецьк - Павлоград - Лисичанськ АС №220 Сєвєродонецьк АС - Новокрасняцька, 47 - № 114 Борівське - Сиротине - Сєвєродонецьк АС №664 Сєвєродонецьк АС - Сиротине, 48 - № 195 Привілля - Лисичанськ АС №201 Рубіжне АС - Новодружеськ-Лисичанськ АС та Наказ №29-0 від 31.07.2020 «Про визначення переможців конкурсу з регулярного перевезення пасажирів з визначення перевізників для обслуговування приміських та міжміських автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути)» в частині введення в дію рішень конкурсного комітету за спірними об`єктами та зобов`язати відповідача 1 розірвати Договори на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування по спірним об`єктам.

13.10.2020 від представника відповідача 1 надійшов відзив на уточнений позов (т.3 а.с. 131-144), в якому останній заперечував проти позовних вимог, навівши підстави аналогічні викладеним у відзиві на позов від 28.08.2020.

Щодо ствердження позивача про обмеження його права щодо надання пропозицій по спірним об`єктам на наступному конкурсі зазначив наступне.

Відповідно до пункту 6 Порядку об`єктом конкурсу може бути: маршрут (кілька маршрутів) та/або оборотний рейс (кілька оборотних рейсів) міжміського автобусного сполучення; маршрут (кілька маршрутів) міського або приміського автобусного сполучення; сукупність оборотних рейсів міського або приміського автобусного сполучення за умови, що кількість таких рейсів на об`єкті конкурсу становить не менш як 50 на день; сукупність маршрутів приміського та маршрутів або оборотних рейсів міжміського сполучення.

Абзацом першим пункту 7 Порядку встановлено, що об`єкт конкурсу визначається організатором перевезень відповідно до встановленого порядку як самостійно, так і за зверненням підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також фізичних осіб - підприємців і громадян.

Змістовний аналіз зазначених норм вказує на те, що виключно до повноважень організатора належить визначення об`єктів конкурсу, які організатор визначає перед проведенням конкурсу, що в свою чергу, свідчить про неможливість надання пропозицій позивачем на наступному конкурсі по спірним об`єктам, оскільки їх було сформовано на конкурс 15.07.2020. Разом з цим, оскаржувані рішення жодним чином не впливають на право позивача брати участь у наступних конкурсах та не позбавляють можливості останнього надавати пропозиції по визначеним на такі конкурси об`єкти, що ще раз підтверджує позицію відповідача про відсутність порушення прав позивача та про неможливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, позовних вимог про скасування рішення конкурсного комітету щодо результатів конкурсу позивачем не заявлено.

На підставі зазначеного, відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позову.

Не погодившись із доводами відповідача 1, викладеними у відзиві на уточнену позовну заяву, позивач надав відповідь на відзив (т. 3 а.с. 161-162), в якому зазначив, що відзив незважаючи на те, що містить заперечення до позовних вимог ці заперечення не посилаються на раніше додані докази, нові докази не додаються та не зазначаються ті докази, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання. Тобто відзив на думку позивача не спростовує підстав на яких ґрутнується позов.

02.12.2020 від третьої особи надійшли письмові пояснення у справі (т. 3 а.с. 174-178), в яких зазначено наступне.

15 липня 2020 року відбулося засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на визначення перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області. На засіданні конкурсного комітету організатор конкурсу оголосив про своє рішення щодо недопущення до участі у конкурсі ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» через недотримання учасником п.1.3 умов конкурсу, пп. 1.6,7 п. 12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автомобільному маршруті загального користування. Після недопущення до участі у конкурсі Позивача ПП «Автолайн компані» стало єдиним учасником за об`єктами конкурсу №№ 24, 26. 46-48 і було визнано переможцем. Недопущення до участі у конкурсі позивачем не оскаржується, факт законності цього рішення позивачем не заперечується.

Відтак, оскаржуване рішення відповідача 1 жодним чином не зачіпає інтереси позивача, як суб`єкта господарської діяльності, що здійснює послуги з пасажирських перевезень, однак не брав участі у цьому конкурсі (оскільки був недопущений і фактично визнав правомірність цього рішення). З позиції позивача вбачається, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності може оскаржити результати будь-якого конкурсу, незалежно чи брав він у ньому участь, а лише з посиланням на теоретичний намір прийняти участь у певному конкурсі.

Таке судження напряму суперечить правовим позиція Верховного Суду у питаннях права певної особи оскаржувати рішення індивідуальної дії на які, зокрема, посилалося УЛТТЗ ЛОДА у відзиві на уточнену позовну заяву. Рішенням Конституційного суду України (справа № 1-29/2011 від 14.12.2011 року) передбачено, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

ПП «Автолайн компані» вважає, що позивач оскаржує рішення, якого відповідач 1 не приймав.

Однією з вимог уточненої позовної заяви є визнання протиправним та скасування рішення організатора перевезень - Управління транспорту і зв`язку Луганської обласної військово-цивільної адміністрації щодо допуску до участі і визнання переможцем ПП «Автолайн компані».

За приписами п.1 (визначення термінів) Порядку №1081 перевізник претендент автомобільний перевізник, який в установленому порядку подав заяву та документи для участі в конкурсі. Згідно із п. 29 Порядку №1081 для участі у конкурсі перевізник-претендент подає окремо щодо колісного об`єкта конкурсу документи, визначені статтею 46 Закону України «Про автомобільний транспорт», за формою згідно з додатками 1-4.

З положень цих пунктів вбачається, що статус учасника конкурсу набувається автоматично після подання перевізником-претендентом пакету документів в порядку п. 29 Положення. Окремого (колективного чи індивідуального) рішення щодо допуску перевізника до участі у конкурсі організатор не приймає. На відміну від рішення про недопущення до участі у конкурсі, підстави та обов`язок прийняття якого напряму передбачений п. 12 Положення №1081.

Отже, на думку третьої особи, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про допуск ПП «Автолайн компані» до участі у конкурсі, якого не існує.

Надалі позивач просить визнати протиправним та скасувати Наказ №29-0 від 31.07.2020 в частині введення в дію рішення Конкурсного комітету за спірними об`єктами. При цьому позивач не оскаржує рішення Конкурсного комітету щодо визнання переможцем ПП «Автолайн компані» за спірними об`єктами, що оформлене Протоколом №149 від 15 липня 2020 року.

В уточненій позовній заяві ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» взагалі не висуває жодних вимог до Конкурсного комітету, хоча він і вказаний в якості відповідача. За приписами п.8 Порядку №1081 переможця чи переможців конкурсу визначає організатор перевезень на підставі рішення конкурсного комітету окремо щодо кожного об`єкта конкурсу.

Відповідно до п. 46 Порядку №1081 організатор перевезень визнає переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах того перевізника-претендента. який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників претендентів, підготовлених конкурсним комітетом.

Згідно із абз.2 п.49 Порядку Організатор перевезень протягом десяти робочих днів від дати надходження протоколу конкурсного комітету опрацьовує матеріали проведеного конкурсу з перевезення пасажирів та у разі відсутності зауважень до порядку проведення конкурсу приймає рішення окремо за кожним об`єктом щодо переможця чи переможців.

У наведених нормах вказано, що оскаржуваний Наказ №29-0 від 31.07.2020 є похідним від рішення Конкурсного комітету, що оформлене протоколом №149 від 15.07.2020. Тож у разі задоволення позовної заяви виникне ситуація, що рішення про введення в дію результатів конкурсу буде протиправним та скасованим, а протокол, на підставі якого воно прийнято буде правомірним та діючим, що є правовим нонсенсом.

Також представник третьої особи вважає, що уточнена позовна заява не відповідає встановленим законом вимогам, а саме: в прохальній частині позовної заяви ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто», поміж іншого, просить зобов`язати відповідача 1 розірвати Договори на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) маршруті загального користування по спірним об`єктам, однак у позовній заяві не наведено обставин, якими позивач обґрунтовує ці вимоги.

На підставі зазначеного, представник третьої особи просив врахувати дані пояснення при прийнятті рішення у справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив задовольнити позовні вимоги. Також представник позивача зазначив, що рішення Конкурсного комітету щодо не допуску ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» до участі у конкурсі не оскаржував.

Представники відповідачів у судовому засіданні позовних вимог не визнали, просили відмовити у задоволенні позову щ підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових поясненнях у справі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

Приватне підприємство «Сєвєродонецьке комфорт-авто», ідентифікаційний код 36077806, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Танкістів, б. 27, зареєстроване у якості юридичної особи 16.09.2008 за № 0002547 (т. 1 а.с. 5).

Наказом Управління промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації, Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 02.06.2020 № 21-о введено в дію рішення комісії з організації конкурсу з регулярного перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не входять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), затверджено об`єкти конкурсу з регулярного перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не входять за межі території області, затверджено обов`язкові та додаткові умови конкурсу, забезпечено публікацію у найближчому номері випуску Луганської обласної загальнополітичної газети «Луганщина. ЮА» оголошення про проведення конкурсу 15.07.2020 (т. 1 а.с. 84).

15.07.2020 відбулось засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області, результати якого відображені у протоколі № 149 (т.1 а.с. 6-18), відповідно до якого на підставі документів, поданих перевізниками-претендентами у конвертах № 1 та інформації, що надійшла до організатора від Укртрансбезпеки, УПП в Луганській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції, РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області, органів місцевого самоврядування, організатором прийнято рішення про недопущення до участі у конкурсі на підставі підпункту 6,7 пункту 12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2008 № 1081 зокрема:

ПП «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто», який порушив умови пункту, 1.3 умов конкурсу, підпункту 7 пункту 12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2008 № 1081 (т. 1 а.с. 6-18).

Наказом Управління промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації, Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 31.07.2020 № 29-о визначено переможців конкурсу з регулярного перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не входять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), який відбувся 15.07.2020 зокрема на об`єктах № 24, 26, 46, 47, 48 - ПП «Автолайн компані» та укласти з ним договір на перевезення пасажирів на маршрутах відповідно до об`єкту конкурсу строком на 5 років з урахуванням поданого ним інвестиційного проєкту-зобов`язання (т. 1 а.с. 19-20).

20.07.2020 позивач звернувся до Управління промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації, Луганської обласної військово-цивільної адміністрації із листом від 106-ю в якому просив не вводити в дію рішення конкурсного комітету прийняті на засіданні 15.07.2020, провести новий конкурс без порушень чинного законодавства (т. 1 а.с. 21).

Листом від 29.07.2020 відповідач 1 повідомив, що організатором перевезень опрацьовуються матеріали проведеного конкурсу, рішення про результати конкурсу не прийнято (т. 1 а.с. 22).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України Про автомобільний транспорт № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ) та Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 року (далі Порядок № 1081), зі змінами та доповненнями, чинним на момент проведення конкурсу.

Статтею 5 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування приміських та міжміських, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування (рейсів), які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника (частина друга статті 31 Закону № 2344-ІІІ).

Згідно з положеннями статті 7 Закону № 2344-ІІІ, організація пасажирських перевезень покладається: на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), зокрема на обласні держадміністрації.

Відповідно до статті 43 Закону № 2344-ІІІ визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Об`єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.

За змістом статті 44 Закону № 2344-ІІІ організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Частиною 12 статті 44 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об`єднаної територіальної громади (далі - конкурс), а також процедуру визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут) визначено Порядком № 1081, який є обов`язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Пунктом 2 Порядку № 1081 установлено, що організатор - орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс; конкурсний комітет - постійний або тимчасовий орган, утворений організатором для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1081, організатором конкурсу на автобусному маршруті загального користування є, зокрема, обласні держадміністрації - на міжміському і приміському маршрутах, які не виходять за межі території області (внутрішньообласний маршрут).

Так, розпорядженням голови обласної державної адміністрації-керівника обласної військово-цивільної адміністрації № 470 від 29.05.2016 "Про уповноваження Управління промисловості, транспорту та зв`язку обласної державної адміністрації щодо організації регулярних перевезень пасажирів на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути)" (зі змінами) відповідно до вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", постанови Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування", виконання функцій організатора, покладено на Управління промисловості, транспорту та зв`язку обласної державної адміністрації (т. 1 а.с. 202-203). Умови конкурсу затверджено розпорядженням начальника Управління промисловості, транспорту та зв`язку Луганської ОДА від 02.16.2020 № 21-о.

Переможця чи переможців конкурсу визначає організатор перевезень на підставі рішення конкурсного комітету окремо щодо кожного об`єкта конкурсу (п.8 Порядку №1081).

Згідно з пунктом 10 Порядку №1081 організатор перевезень затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Пунктом 19 Порядку №1081 передбачено, що переможцем конкурсу визначається підприємство (організація), яке за оцінкою конкурсного комітету найбільше відповідає умовам конкурсу.

Згідно з пунктом 28 Порядку №1081 організатор або робочий орган публікує в друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж за 30 календарних днів до початку конкурсу оголошення про конкурс (крім друкованих оголошення може бути розміщено також в інших засобах масової інформації), яке повинне містити таку інформацію: 1) найменування організатора та робочого органу; 2) порядковий номер та основні характеристики кожного об`єкта конкурсу: на міжміському маршруті - номер рейсу, початковий та кінцевий пункти маршруту, протяжність, час відправлення з кінцевих пунктів та прибуття до них, особливості періодичності виконання перевезень, рекомендовану кількість зірочок за параметрами комфортності; на міському та приміському маршруті - номер маршруту, найменування кінцевих зупинок, кількість оборотних рейсів або кількість автобусів для забезпечення перевезень, режим руху та інтервал, особливості періодичності виконання перевезень (сезонний, у певні дні тижня тощо); 3) умови конкурсу; 4) порядок одержання необхідної інформації про об`єкт конкурсу; 5) кінцевий строк прийняття документів для участі в конкурсі; 6) найменування організації, режим її роботи та адреса, за якою подаються документи для участі в конкурсі; 7) місце та дата одержання бланків документів для участі в конкурсі; 8) місце, дата та час початку проведення засідання конкурсного комітету; 9) розмір плати за участь у конкурсі; 10) телефон для довідок (електронна адреса або адреса веб-сайту) з питань проведення конкурсу.

Згідно з п.29 Порядку №1081, для участі у конкурсі перевізник-претендент подає окремо щодо кожного об`єкта конкурсу документи, визначені статтею 46 Закону України "Про автомобільний транспорт", за формою згідно з додатками 1 - 4.

Згідно з пунктом 30 Порядку №1081 документи, подані перевізником-претендентом для участі в конкурсі, пронумеровуються, прошнуровуються, підписуються автомобільним перевізником або уповноваженою особою автомобільного перевізника із зазначенням кількості сторінок цифрами і словами.

Документи для участі в конкурсі подаються перевізником-претендентом у двох закритих конвертах (пакетах).

Конверт (пакет) з позначкою "N 1", який містить документи для участі в конкурсі, відкривається наступного дня після закінчення строку їх прийняття.

Конверт (пакет) з позначкою "N 2", який містить документи з інформацією про те, на який об`єкт конкурсу подає документи перевізник-претендент, відкривається під час засідання конкурсного комітету.

У разі подання перевізником-претендентом документів для участі в кількох конкурсах, що проводяться на одному засіданні, ним робиться однакова відмітка на конвертах N 1 і 2, які стосуються одного і того ж конкурсу, що дасть змогу визначити приналежність їх одне одному.

Кінцевий строк прийняття документів для участі в конкурсі визначається організатором і не може становити менш як 10 робочих днів до дати проведення конкурсу.

Відповідно до пункту 40 Порядку під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів на підставі інформації, поданої ними в конвертах N 1 і 2.

Відповідно до статті 46 Закону України "Про автомобільний транспорт", для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету такі документи: заяву претендента встановленого зразка із зазначенням автобусного маршруту загального користування, на якому має намір працювати претендент; відомості за підписом суб`єкта господарювання про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті з зазначенням підстав для їх використання перевізником; відомості про додаткові умови обслуговування маршруту; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі.

Відповідно до п. 37 Порядку №1081 достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

Організатор перевезень визнає переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах того перевізника-претендента, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, підготовлених конкурсним комітетом (п. 46 Порядку №1081).

Згідно з пунктом 49 Порядку рішення про результати конкурсу оформляється протоколом, який підписується головуючим, секретарем та присутніми членами конкурсного комітету і подається організатору перевезень протягом п`яти робочих днів.

Організатор перевезень протягом десяти робочих днів від дати надходження протоколу конкурсного комітету опрацьовує матеріали проведеного конкурсу з перевезення пасажирів та у разі відсутності зауважень до порядку проведення конкурсу приймає рішення окремо за кожним об`єктом щодо переможця чи переможців конкурсу, а також того, хто зайняв друге місце у разі проведення конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах.

Як встановлено пунктом 53 Порядку організатор перевезень на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному вебсайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов`язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Підставою щодо недопущення позивача для участі у конкурсі було невідповідність його вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до пункту 12 Порядку №1081 організатор перевезень приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі перевізника-претендента, який: 1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; 2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; 3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт"; 4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків необхідної кількості автобусів для виконання перевезень; 5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансбезпекою, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу); 6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов`язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт"; 7) подав до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж це передбачено умовами конкурсу.

Судом установлено, що ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто», подано організатору для участі у конкурсі документи у конверті № 1 «А», у яких подано квитанцію про сплату за участь у конкурсі за об`єктом, що складається з одного маршруту у сумі 550,00 грн проте подав до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж передбачено умовами конкурсу. Також претендентом запропоновано автобус РУТА 20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у Свідоцтві про реєстрацію якого у графі «Особливі відмітки» зазначено: «ЗАМІНА НОМ.ЗНАКІВ, В СТАН. МІСЦЕ ДЛЯ ІНВАЛІДА НА ВІЗКУ, ГАЗ.ОБЛ-4 БАЛ.СПГ»: разом із тим Сертифікат відповідності UA1.009.0153379-07 на автобус РУТА 20, не містить інформації про пристосування для перевезення осіб з інвалідністю, зокрема кількості місць для перевезення осіб у візку колісному.

У конверті № 1 «Б» ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» подано квитанцію про сплату про сплату за участь у конкурсі за об`єктом, що складається з одного маршруту у сумі 550,00 грн проте подано до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж передбачено умовами конкурсу.

У конверті № 1 «В» ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» подано квитанцію про сплату про сплату за участь у конкурсі за об`єктом, що складається з одного маршруту у сумі 550,00 грн проте подано до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж передбачено умовами конкурсу. За інформацію Укртрансбезпеки від 09.07.2020 № 5177/02/15-20, автобус НОМЕР_2 не внесено до переліку транспортних засобів, закріплених за ліцензіатом як засіб провадження господарської діяльності.

У конверті № 1 «Г» ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» подано квитанцію про сплату про сплату за участь у конкурсі за об`єктом, що складається з одного маршруту у сумі 550,00 грн проте подано до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж передбачено умовами конкурсу.

У конверті № 1 «Д» ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» подано квитанцію про сплату про сплату за участь у конкурсі за об`єктом, що складається з одного маршруту у сумі 550,00 грн проте подано до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж передбачено умовами конкурсу.

У конверті № 1 «Е» ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» подано квитанцію про сплату про сплату за участь у конкурсі за об`єктом, що складається з одного маршруту у сумі 550,00 грн проте подано до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж передбачено умовами конкурсу. Також претендентом запропоновано автобус IVECO СС 100Е, реєстраційний номер НОМЕР_3 у свідоцтві про реєстрацію якого у графі «Особливі відмітки» зазначено: «ОБЛАДН.ПІДЙОШЙЮ-ПЛАТФОРМОЮ ДЛЯ ІНВАЛІДНОГО ВІЗКА, разом з тим, сертифікат відповідності на вказаний автобус не має додатка, наявність якого передбачена пунктом 1.3 умов конкурсу (т. 1 а.с. 6-18, т.2 а.с. 191-249- т. 3 а.с. 1-74).

Як встановлено пунктом 41 Порядку під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника-претендента.

Представники органів державного контролю несуть персональну відповідальність за достовірні дані.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю н автомобільному транспорті» визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Виключний перелік підстав недопущення претендента до участі в конкурсі визначено Порядком № 1081.

Як вбачається із пункту 12 Порядку № 1081 організатор перевезень приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі перевізника-претендента, який:1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; 2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; 3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт"; 4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків необхідної кількості автобусів для виконання перевезень; 5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансбезпекою, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу);6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов`язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт";7) подав до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж це передбачено умовами конкурсу.

Частиною 1 статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

У зв`язку з тим, що ПП «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» подано до участі в конкурсі більшу кількість автобусів, ніж це передбачено умовами конкурсу та подано конкурсну пропозицію, що не відповідає обов`язковим та додатковим умовам конкурсу, останнього не допущено до участі у конкурсі.

В подальшому, наказом Управління промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації, Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 31.07.2020 № 29-о визначено переможців конкурсу з регулярного перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не входять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), який відбувся 15.07.2020 зокрема на об`єктах № 24, 26, 46, 47, 48 - ПП «Автолайн компані» та укласти з ним договір на перевезення пасажирів на марштрутах відповідно до об`єкту конкурсу строком на 5 років з урахуванням поданого ним інвестиційного проєкту-зобов`язання.

З наведеного вбачається, що оскажуване рішення винесено у відношенні ПП «Автолайн компані».

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Згідно з частиною третьою статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті. За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». У цьому ж Рішенні зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; е) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України та конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача стосовно оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності було обґрунтованим, і таке порушення прав має бути реальним, стосуватися особистих прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містять постанови Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у справах № 800/435/17, № 800/559/17, № 800/149/18 та № 9901/472/18.

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (наприклад, п. 33 рішення у справі «Перетяката Шереметьев проти України»).

Із системного аналізу наведених норм випливає, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.

В свою чергу, право на оскарження рішень організатора перевезень та конкурсного комітету, що приймаються за результатами конкурсу, має лише перевізник-претендент, якого це рішення стосується в порядку передбаченому КАС України.

Суд дійшов висновку, що ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» в силу вимог законодавства позбавлене права оскаржувати відповідні рішення організатора перевезень та конкурсного комітету, оскільки таке рішення не має безпосереднього впливу на права, свободи та інтереси позивача і не порушують їх.

Так, рішення організатора перевезень в частині недопущення ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» до участі у конкурсі може порушувати права, свободи та інтереси позивача, проте рішення Управління промисловості, транспорту і зв`язку Луганської обласної державної адміністрації, Луганської обласної військово - цивільної адміністрації щодо допуску до участі і визнання переможцем Приватне підприємство «Автолайн компані» за відповідними об`єктами конкурсу та Наказ №29-0 від 31.07.2020 жодним чином не стосуються законних інтересів позивача.

Разом з цим, оскаржувані рішення жодним чином не впливають на право позивача брати участь у наступних конкурсах та не позбавляють можливості останнього надавати пропозиції по визначеним на такі конкурси об`єкти, що ще раз підтверджує позицію відповідача про відсутність порушення прав позивача.

З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Зі змісту наведених правових норм випливає, що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який мас такі ознаки: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (па це вказує слово «її»); суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є: незаконність інтересу - його суперечність Конституції, законам України, принципам права; не правовий характер вимог - вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до «юридичного» відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України; встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу (наприклад, заборона оскаржувати рішення дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя особою, яка подала скаргу на суддю); коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності); позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, шо його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду:

а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися) або

б) порушується (щодо протиправних діянь, які зривають); або

в) створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі) або

г) мають місце інші ущемлення законних інтересів.

Відповідно до статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34. якщо він вважає: що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або протоколів до неї явно необгрунтована або є зловживанням правом на подання заяви; або що заявник не зазнав суттєвої шкоди, якщо тільки повага до прав людини, гарантованих Конвенцією і протоколами до неї, не вимагає розгляду заяви по суті, а також за умови, що на цій підставі не може бути відхилена жодна справа, яку національний суд не розглянув належним чином.

Зазначений підхід було підтримано Верховним Судом в постанові від 20.02.2019р. по справі № 522/3665/17).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскаржуване рішення не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, отже саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій та прийнятих рішень, отже суд приходить висновку, що у задоволенні позову ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» слід відмовити

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, підстави для стягнення на його користь понесених ним судових витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову приватного підприємства «Сєвєродонецьке комфорт-авто» до Департаменту розвитку, утримання мрежі автомобільних доріг області, промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів з перевезення пасажирів автомобільним транспортом у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство «Автолайн компани» про визнання протиправним та скасування рішення та наказу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 05 січня 2021 року.

Суддя О.В. Ірметова