Справа № 500/2503/20
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2503/20

05 січня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., представника відповідача 1 - Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції та Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції ДПП в Тернопільській області (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати винесений відносно ОСОБА_1 терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №135567 від 03.09.2020.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний терміновий заборонний припис винесений без дотримання вимог законодавства, без встановлення та перевірки обставин, а тому не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 08.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

На адресу суду від Управління патрульної поліції в Тернопільській області 12.10.2020 надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме - управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на належного - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

Ухвалою суду від 13.10.2020 зобов`язано позивача в строк до 02.11.2020 усунути недоліки позовної заяви та надати пояснення щодо заміни неналежного відповідача.

На адресу суду 02.11.2020 на виконання ухвали суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких позивач заперечив, що проти заміни неналежного відповідача, а просив залучити в якості другого відповідача - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

Ухвалою суду від 04.11.2020 залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

Головне управління національної поліції в Тернопільській області надало 16.11.2020 відзив на позов, в якому зазначено, що терміновий заборонний припис серії АА №135567 від 03.09.2020 винесений згідно із Законом України «Про запобігання та протидію домашнього насильства» від 07.12.2017, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №654 від 01.08.2018 та інших нормативно правових документів. Вказує на те, що посадовою особою було проведено оцінку ризиків повторності вчинення домашнього насильства і на підставі даної оцінки ризиків прийнято рішення про винесення термінового заборонного припису. Стверджує, що підтвердженням конфлікту між позивачем з його дружиною є її заява.

Враховуючи зазначене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач, 18.11.2020 подав відповідь на відзив, в якому зазначено, що ним надавались письмові пояснення щодо події, яка мала місце в цей день, однак такі пояснення відповідачем не долучено до матеріалів справи.

Також зазначено, що будь-яких даних про притягнення його до юридичної відповідальності в матеріалах справи не міститься. Звернув увагу на те, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі термінового заборонного припису відповідач мав встановити, якими формами домашнього насильства піддавалася заявниця, та оцінити ризики провадження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Тернопільській області надало до суду 23.11.2020 заперечення на відповідь на відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 10.12.2020 позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Проте, в судове засідання 04.01.2021 позивач не прибув, подав 12.10.2020 клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 04.01.2021 представник відповідача 1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання 04.01.2021 представник відповідача 2 не прибув, проте в наданих запереченнях на відповідь на відзив просить слухати справу без участі їхнього представника, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Заслухавши вступне слово позивача, представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

03.09.2020 Управління патрульної поліції ДПП в Тернопільській області в особі інспектора роти 3 батальйону лейтенанта поліції Гуменюком М.М., позивачу винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №135567 (аркуш справи 10).

Вказаним приписом стосовно ОСОБА_1 встановлено наступні заходи термінового заборонного припису: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - дружиною ОСОБА_2 .

Терміновий заборонний припис стосовно позивача винесений строком на 3 доби з 13 год. 00 хв. 03.09.2020 та діє до 13 год. 00 хв. 06.09.2020.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства Закон України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються (пункт 5 частини першої статті 1 цього Закону).

Статтею 6 Закону визначені суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, серед яких, до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать уповноважені підрозділи органів Національної поліції України (пункт 2 частини третьої статті 6).

За нормами частини першої статті 10 Закону до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать:

1)виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них;

2)прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України;

3)інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися;

4)винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників;

5)взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством;

6)здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії;

7)анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством;

8)взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону;

9)звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, відповідач наділений владними управлінськими функціями щодо розгляду поданих згідно з Законом №2229 заяв, та вжиття, за наслідком їх розгляду, відповідних заходів, а тому даний спір носить публічно-правових характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку, визначеному КАС України.

Відповідно до статті 1 Закону № 2229 терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний, захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення, домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до п.1 наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника" від 01.08.2018 №654 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2018 за № 965/32417 (далі - Порядок № 654) терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до розділу II Порядку №654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Відповідно до статті 25 Закону № 2229 та п. 4 розділу II Порядку № 654 припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо". Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді/Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Проте, наведені положення Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" у випадках звернення до органів поліції із заявами щодо домашнього насильства зобов`язують відповідні органи для підтвердження факту домашнього насильства чи його спростування щонайменше здійснити перевірку відповідної інформації.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08.08.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільною стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб.

Проте, протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Сторони не проживають разом.

03.09.2020 ОСОБА_2 приїхала за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 разом з дітьми. Після чергового конфлікту, ОСОБА_2 зателефонувала на лінію « 102» та повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_1 перебуваючи в агресивному стані, вчиняє в дома сварку.

У своїх поясненнях постраждала вказала, що її чоловік в черговий раз розпочав скандал, кидав табуретки, розкидав дітям сніданок, вдарив її табуреткою, погрожував, обзивав, перелякав дітей, тому постраждала вирішила звернутися до поліції, оскільки переживає за психологічний стан дітей.

У своїх поясненнях позивач вказав, що насильства по відношенню до своєї дружини не вчиняв, а навпаки ОСОБА_2 постійно влаштовує скандали, конфліктуй з ним, його матір`ю з різних приводів, постійно цькує його, кричить, чіпляється.

Постраждала також 03.09.2020 звернулася із заявою на ім`я ТВО начальника Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Віталія Гірського в якій просила притягнути чоловіка до адміністративної відповідальності, оскільки останній вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

03.09.2020 ОСОБА_1 був вручений примірник протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ 401821, у якому повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться 10.09.2020 о 10 год. 30 хв. у Тернопільському міськрайонному суді.

03.09.2020 Управління патрульної поліції ДПП в Тернопільській області в особі інспектора роти 3 батальйону лейтенанта поліції Гуменюком М.М., позивачу винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №135567 у зв`язку з скоєнням ОСОБА_1 домашнього фізичного насильства в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

Як випливає із матеріалів справи, належного оформленого протоколу про адміністративне правопорушення, немає.

Також, судом встановлено, що в Тернопільському міськрайонному суді відсутня справа щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що підтверджується наданою інформацією Тернопільським міськрайонним суду від 15.10.2020.

Суд звертає увагу, що наведені положення Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» у випадках звернення до органів поліції із заявами щодо домашнього насильства зобов`язують відповідні органи для підтвердження факту домашнього насильства чи його спростування щонайменше здійснити перевірку відповідної інформації.

Проте, в матеріалах справи є заява ОСОБА_2 , яка доводять лише факт звернення потерпілої до органів поліції, усі дані щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення записані зі слів заявниці, а тому зазначені документи не можуть бути беззаперечними доказами у справі.

Враховуючи відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, та будь-яких інших доказів вчинення позивачем насильства щодо дружини, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу в підтвердження вжиття заходів з боку уповноважених органів Національної поліції України щодо здійснення перевірки інформації щодо наявності підстав для винесення заборонного припису.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що наявність постійних конфліктних ситуацій між подружжям, не є беззаперечним доказом, що кривдником у цих відносинах виступає чоловік. Дані обставини мають бути встановлені органами поліції з урахуванням отриманих пояснень від обох сторін конфлікту та підтверджуватись відповідними доказами.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що посадовою особою при складанні термінового заборонного припису від 03.09.2020 не було дотримано вимог передбачених Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", не здійснено перевірку відповідної інформації, не оформлено належним чином протокол про адміністративні правопорушення та не притягнуто кривдника до адміністративної відповідальності, припис винесено без відповідних підстав, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі не довели правомірності оскаржуваного рішення.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати винесений відносно ОСОБА_1 терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №135567 від 03.09.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 січня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідачі:

- Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Валова, 11,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108720);

Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження/місце проживання: вул. Котляревського,24,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108646);

Головуючий суддя Осташ А.В.