Справа № 638/14950/20
Суддя: Лисиченко С. М.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді Лисиченко С.М, дослідивши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ковальова Сергія Олександровича (м. Харків, вул. Шевченка, 315А) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

30.10.2020 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ковальова С.О., в якому позивач просить скасувати постанову серії ЕАМ № 3337636 від 25.10.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В. від 23.11.2020, адміністративний позов передано для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020, справа передана судді Лисиченко С.М.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 160 КАС України з наступних підстав.

Згідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно до ч. 8 ст. 160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У позовній заяві позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 288 КУпАП.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі №543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказана постанова набрала законної сили з дати її прийняття.

Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2102 гривні.

За таких обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 420,40 гривень (2102 х 0,2), який сплачується на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів, які вказані в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ki.hr.court.gov.ua (адреса сайту суду http://court.gov.ua/sud2018/), та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Також, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Частиною третьою статті 288 КУпАП визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Зазначене узгоджується з правовою позиціє Верховного суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17.

Однак позивач, в порушення зазначених вимог, звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ковальова С.О., який є неналежним відповідачем у даній справі.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані недоліки поданої позовної заяви в строк, наданий судом.

Керуючись ст. 160-161, 169, 248 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ковальова Сергія Олександровича (м. Харків, вул.. Шевченка, 315А) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.

Надати позивачеві 7-денний строк з моменту отримання ухвали для виправлення недоліків.

Роз`яснити позиваці, що у разі не усунення недолік позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде вважатися неподаною та повернута їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Лисиченко