Справа № 165/2722/20
Суддя: Федечко М. О.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №165/2722/20
Номер провадження 2-а/156/19/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Федечко М.О.

за участю секретаря - Салатюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Циплаков Віктор Сергійович інспектор СРПП № 3 Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою, просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №886566 від 11.09.2020 року винесену інспектором СРПП №3 Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Циплаковим В.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн.

Заявлені вимоги мотивує тим, що третьою особою, 11.09.2020 року відносно нього винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП згідно якої він 11.09.2020 року о 19 год. 30 хв. в м.Нововолинську по вул.Миру, керуючи автомобілем Опель н.з. НОМЕР_1 порушив правила користування ременями безпеки, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП та порушив п.2.3В ПДР України.

Вказує, що він дійсно 11 вересня 2020 року керував вказаним автомобілем, близько 19 год. 00 хв. повертався з роботи додому та по дорозі заїхав до батьків дружини, які проживають по АДРЕСА_1 , де до нього ззаду під`їхав автомобіль працівників поліції. Дану подію чітко зафіксовано на бодікамеру працівників поліції, де видно, що 11.09.2020 року о 19 год. 30 хв. по вул.Миру в м.Нововолинську він на автомобілі не проїжджав. Крім цього будь-яких доказів того, що він був не пристебнутий працівниками поліції не надано.

Вказану постанову вважає незаконною, складену з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи, а тому просить скасувати вказану постанову про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 07.10.2020 року справу прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративні справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. В попередніх судових засіданнях надавав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ГУНП у Волинській області відзив на позов не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак його представник в судове засідання не з`явився.

Третя особа інспектор Циплаков В,С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В попередньому судовому засіданні надавав пояснення про те, що ними було отримано повідомлення 11.09.2020 року, що водій автомобіля Опель р.н. НОМЕР_1 керує авто в стані алкогольного сп`яніння, даний автомобіль вони виявили по вул.Миру в м.Нововолинськ та в подальшому зупинили по вул.Сковороди, а пізніше по вул.Героїв Ато. Факт того, що водій був не пристебнутий він з іншим працівником поліції виявив по вул.Миру. Вказав, що даний факт підтверджується записом з відеореєстратора та може підтвердити працівник поліції Найдюк Б.М.

Судом здійснювався виклик свідка інспектора поліції ОСОБА_2 в судове засідання, однак останній не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №886566 від 11 вересня 2020 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Опель» н.з НОМЕР_1 о 19 год. 30 хв. 11 вересня 2020 року в м.Нововолинськ по вул.Миру порушив правила користування ременями безпеки, чим порушив п.2.3в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до статті 69 КАС України (у редакції, чинною на час прийняття оскаржуваних рішень) в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно із частинами першою, другою статті 70 КАС України (у редакції, чинною на час прийняття оскаржуваних рішень) належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України (у редакції, чинною на час прийняття оскаржуваних рішень) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як убачається з пункту 2.3в Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;

Згідно із частиною п`ятою статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами -тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач 11 вересня 2020 року в м.Нововолинськ по вул.Миру керуючи автомобілем Опель н.з. НОМЕР_1 порушив правила користування ременями безпеки. Згідно даної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КпАП України та накладено штраф у розмірі 51 гривню.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що до оскаржуваної постанови не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. На запит суду щодо надання матеріалів на підставі яких було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , відповідачем надано диск з відеозаписом з місця події.

Дослідивши наданий відеозапис в судовому засіданні судом встановлено, що дійсно 11.09.2020 року у м.Нововолинськ під керуванням позивача ОСОБА_1 по вулиці Миру рухається автомобіль Опель д.н.з. НОМЕР_1 , в цей же час автомобіль працівників поліції рухається по вул.Зелена, після чого першочергово автомобіль позивача було зупинено по вул.Сковороди в м.Нововолинськ. З дослідженого відеозапису не вбачається, що водій автомобіля Опель керував транспортним засобом будучи непристебнутим, відстань між автомобілями працівників поліції та позивача була значною, після зупинки автомобіля Опель водій вийшов з нього перший, після чого до нього підійшов працівник поліції, однак в той час водій уже вийшов з-за керма, факт того, що був непристебнутий на наданому суду відеозапису зафіксовано не було. Жодних інших доказів суду відповідачем не надано.

Судом також встановлено, що у оскаржуваній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис та на думку суду невірно зазначено місце вчинення правопорушення, оскільки як ствердив третя особа у справі- інспектор поліції, дійсно водій був зупинений по вул.Сковороди у м.Нововолинську. Покази про те, що виявили водія, який був непристебнутий по вул.Миру в м.Нововолинську, суд оцінює критично, оскільки суду не надано жодних доказів того, що рухаючись по вул.Миру не був пристебнутий ременем безпеки.

Ураховуючи те, що відповідачем не було надано до суду жодних належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 11.09.2020 року підлягають до задоволення. Слід також зазначити, що пояснення третьої особи інспектора Циплакова В.С., що надані суду, не можуть враховуватися як належний доказ вини позивача, оскільки під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення третя особа діяв як службова особа - інспектор патрульної поліції. Суд зазначає, що свідчення тільки такої особи у цій справі не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

З огляду на викладене, враховуючи, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень вимоги позивача в частині скасування спірної постанови від 11.09.2020 року суд вважає доведеними.

Крім того, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі викладеного суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, та відеозапис що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України , оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова підлягає скасуванню.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд відмовляє в задоволені позовних вимог в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначено ч. 3 ст. 286 КАС України, відповідно до якої такі повноваження в суду відсутні. Виходити за межі позовних вимог в цій частині суд не вбачає необхідності, оскільки прийшов до переконання, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Скасувати постанову БАА №886566 інспектора СРПП №3 Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Циплакова Віктора Сергійовича від 11.09.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Волинській області в користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.О.Федечко