Справа № 160/8465/20
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року Справа № 160/8465/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І.В.
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
23.07.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 18.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", врахувавши пільгові періоди його роботи: мовою оригіналу "электросварщик по монтажу стальных и железобетонных конструкций 4 р." з 25 липня 1979 року (наказ №331-к від 27.07.1979 р ); звільнений "в связи с призывом в Советскую ОСОБА_2 " 19 квітня 1980 року (наказ №153-к від 16.04.1980 р.); "электросварщик ручной сварки 4 р." з 10 травня 1982 року (наказ №190-к від 09.06.1982 р.) (переведений "монтажник по монтажу стальных и железобетонных конструкций 3 р." з 01 жовтня 1984 року (наказ №153 від 30.09.1987 р.) по 26 вересня 1988 року (звільнення, наказ №187-к від 26.09.1988 р.) у Криворізькому спеціалізованому управлінні №105 тресту "Криворізьстальконструкція"; з 13 липня 1989 року "газоэлектросварщик 4 р. колбасный цех" (наказ №53 від 12.07.1989 р.) по 09 січня 1998 року звільнений "газоэлектросварщик 6 р. ремонтно-механического участка" (наказ №1-к від 12.01.1998 р.) в Криворізькому м`ясокомбінаті; мовою оригіналу, ОАО "Криворожский турбинный завод "Констар": с 26.01.2004 г. по 16.02.2004 г. - электрогазосварщик, занятый резкой и ручной сваркой, на автоматических и полуавтоматических машинах, а также на автоматических машинах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности цеха №30, що дає йому право на вихід на пенсію на пільгових умовах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.
19.08.2020 року на виконання вищевказаної ухвали позивачем надано до суду уточнений адміністративний позов, у якому позовні вимоги позивачем викладені у наступній редакції:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 18.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", врахувавши пільгові періоди його роботи: мовою оригіналу "электросварщик по монтажу стальных и железобетонных конструкций 4 р." з 25 липня 1979 року (наказ №331-к від 27.07.1979 р ); звільнений "в связи с призывом в Советскую Армию" 19 квітня 1980 року (наказ №153-к від 16.04.1980 р.); "электросварщик ручной сварки 4 р." з 10 травня 1982 року (наказ №190-к від 09.06.1982 р.) (переведений "монтажник по монтажу стальных и железобетонных конструкций 3 р." з 01 жовтня 1984 року (наказ №153 від 30.09.1987 р.) по 26 вересня 1988 року (звільнення, наказ №187-к від 26.09.1988 р.) у Криворізькому спеціалізованому управлінні №105 тресту "Криворізьстальконструкція"; з 13 липня 1989 року "газоэлектросварщик 4 р. колбасный цех" (наказ №53 від 12.07.1989 р.) по 09 січня 1998 року звільнений "газоэлектросварщик 6 р. ремонтно-механического участка" (наказ №1-к від 12.01.1998 р.) в Криворізькому м`ясокомбінаті; мовою оригіналу, ОАО "Криворожский турбинный завод "Констар": с 26.01.2004 г. по 16.02.2004 г. - электрогазосварщик, занятый резкой и ручной сваркой, на автоматических и полуавтоматических машинах, а также на автоматических машинах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности цеха №30, що дає йому право на вихід на пенсію на пільгових умовах.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем було зазначено, що 18.02.2020 позивач звернувся до Центрально-Міського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Листом від 26.02.2020, про який позивач дізнався за результатами відповіді на адвокатський запит від 09.06.2020, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за ст.114 Закону. З відмовою в призначенні пенії позивач не погожується, оскільки відповідно до документів, відомостей, які надані позивачу, довідок, які є в матеріалах пенсійної справи, трудової книжки, позивач набув необхідний стаж та досяг пенсійного віку, що є підставою для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Головуючий по справі суддя Юхно І.В. перебувала у щорічній відпустці з 17.08.2020 по 04.09.2020 року включно, перший робочий день 07.09.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 07.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Розгляд даної адміністративної справи мав відбутись до 07.10.2020 року за правилами ст. 263 КАС України.
Станом на 07.10.2020 року в матеріалах справи наявна розписка від відповідача про отримання 24.09.2020 року ухвали суду від 07.09.2020 року про відкриття провадження у даній справі разом з копією позовної заяви, строк встановлений ухвалою суду від 07.09.2020 року на наданні відзиву не сплив.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 07 жовтня 2020 року вирішено подальший розгляд адміністративної справи №160/8465/20 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 27 жовтня 2020 року об 11:00 год.
13.10.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з матеріалами пенсійної справи. У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що листом від 26.02.2020 за №1992/03.05-17 відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного законодавства повідомив позивачу про відсутність страхового стажу (позивач має стаж 24 роки 08 місяців 00 днів при необхідному 27 років 06 місяців) для призначення пільгової пенсії за Списокм №2 відповдіно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач помилково просить зарахувати період роботи з 10.05.1982 по 26.09.82, оскільки згідно запису в трудовій книжці позивача прийнято на роботу 10.06.1982. Відповідач також звертає увагу, що в трудовій книжці позивача на підставі наказу №104к від 21.09.1992 внесено запис наступного змісту мовою оригіналу «Время работы с 15.06.1992 по 23.09.1992 не засчитывать в общий и непрерывний трудовой стаж». За даними індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) інформація про сплату страхових внесків за період роботи позивача з 01.06.2006 по 12.06.2006 (00р. 00міс. 12дн.), з 08.08.2007 по 01.09.2007 (00р. 00міс. 23дн.), з 01.10.2007 по 10.02.2008 (00р. 04міс. 09дн.) відсутня, у зв`язку з чим мнемає законних підстав для зарахування вищезазначених періодів роботи до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком №2. Прийняття рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів для призначення пенсії є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим.
22.10.2020 року до суду від позивача надійшло клопотання про проведення всіх судових засідань без його участі та його представника.
22.10.2020 року до суду засобами електронного зв`язку а 28.10.2020 року засобами поштового зв`язку надійшло клопотання від відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференція з Центрально-Міським судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
26.10.2020 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення слухання справи на інші дату, в зв`язку з перебуванням представника відповідача на лікарняному.
27.10.2020 року учасники процесу в підготовче судове засідання прибули, в зв`язку з відсутністю можливості проведення даного підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції клопотання про перенесення розгляду справи задоволено та підготовче судове засідання відкладено на 13.11.2020 о 11:00.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року доручено Центрально-Міському суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області забезпечити проведення судового засідання по справі №160/8465/20, призначеного на 13.11.2020 року о 11 год. 00 хв., в режимі відеоконференції.
13.11.2020 року в підготовче судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 11.01.2002 Центрально-Міським РВ в м.Кривому Розі МУ УМВС України в Дніпроперовській області.
03.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 (копія якої міститься в матеріалах справи).
Листом відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про відмову в призначенні пенсії» від 16.02.2020 №1992/03.05-17 позивачеві було повідомлено, що пенсійне забезпечення громадян, які працювали на пільгових умовах призначається за нормами ч.2 ст.114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», прав на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають чоловіки, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу в період з 01.04.2019 по 31.03.2020 не менше 27 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Згідно наданих документів загальний трудовий стаж ОСОБА_3 становить 25 років 10 місяців 10 днів при необхідному 27 років 6 місяців.
Не погоджуючись з відмовою в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, для визначення наявного трудового стажу для призначення пенсій необхідно використовувати записи в трудовій книжці і лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж може встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.
Із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом встановлено, що позивач до вступу на роботу навчався з 01.09.1976 по 20.07.1979 в ПТУ №9 м.Кривого Рогу за спеціальністю електрогазозварник (диплом НОМЕР_3 від 20.07.1979) та подальшому працював:
- 25.07.1979-19.04.1980 в Криворізькому спеціалізованому управлінні №105 тресту «Криворізьстальконструкція» на посаді електрозварника на залізобетонних конструкціях 4-го розряд ручного зварювання (наказ про прийняття на роботу №331-к від 27.07.1979, наказ про звільнення №153 від 16.04.1980);
- 10.06.1982-26.09.1988 в Криворізькому спеціалізованом управлінні №105 тресту «Криворізьстальконструкція» на посаді електрозварника ручного звірювання на монтажі сталевих та залізобетонних конструкціях 4-го розряду (наказ про прийняття на роботу №190к від 09.06.1982, наказ про звільнення №187к від 26.09.1988);
- 29.09.1988-28.06.1989 прийнятий в кооператив «Уют» бухгалтером, з 01.12.1988 переведений на посаду ревізора з виконанням основної робти зварника (рішення про прийняття на роботу №265/7 від 29.09.1988, наказ про звільнення № від 26.06.1989);
- 13.07.1989-09.01.1998 в Криворізькому м`ясокомбінаті на посад газоелектрозварника 4-го розряду електромеханічної служби (наказ про прийняття на роботу №53 від 12.07.1989, наказ про звільнення №1-к від 12.01.1998);
- запис №11 мовою оригіналу: «Время работы с 15.06.1992 по 23.09.1992 не засчитывать в общий и непрерывний трудовой стаж» (наказ №104к від 21.09.1992);
- 26.01.2004-16.02.2004 у ВАТ «Криворізький трубний завод «Констар» на посаді електрозварника 6 розряду (наказ про прийняття на роботу №4кр від 22.01.2004, наказ про звільнення №6ку від 16.02.1998);
- 16.04.2004-16.01.2006 у ТОВ «Плата Трейдінг Лімітед» на посаді газорізальника дільниці навантаження ШПК (наказ про прийняття на роботу №282к від 16.04.2004, наказ про звільнення №117к від 16.01.2006);
- 07.04.2006-12.06.2006 у ТОВ «Промремонтсервіс» на посаді електрогазозварника 4 розряду (наказ про прийняття на роботу №12-к від 05.04.2006, наказ про звільнення №18-к від 13.06.2006);
- 08.08.2007-10.02.2008 в ПП «Прибой» на посаді електрозварника (наказ про прийняття на роботу №2 від 08.08.2007, наказ про звільнення №18 від 10.02.2008);
- з 11.04.2016 по теперішній час в ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» на посаді електрозварника (наказ про прийняття на роботу №004-к від 08.04.2016).
Згідно з інформацією з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії, ОСОБА_1 до страхового стажу зараховані наступні періоди роботи:
01.09.1976-07.1979 (02р. 10міс. 20дн. навчання у вищих/середн.ВЗ);
25.07.1979-19.04.1980 (00р. 08міс. 25дн.);
10.06.1982-26.09.1988 (06р. 03міс. 17дн.);
29.09.1988-28.06.1989 (00р. 09міс. 00дн.);
13.07.1989-14.06.1992 (02р. 11міс. 02дн.);
24.09.1992-09.01.1998 (05р. 03міс. 16дн.);
26.01.2004-16.02.2004 (00р. 00міс. 25дн.);
16.04.2004-16.01.2006 (01р. 09міс. 14дн.);
07.04.2006-31.05.2006 (00 р. 02міс. 00дн.);
01.09.2007-30.09.2007 (00 р. 01міс. 00дн.);
11.04.2018-31.12.2019 (03р. 08міс. 20дн.);
що всього складає 24 роки 08 місяців 19 днів.
В ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що підставою для відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність необхідного страхового стажу не менше 27 років та 6 місяців.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не зарахував до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періоди роботи з 01.06.2006 по 12.06.2006 (00р. 00міс. 12дн.), з 08.08.2007 по 01.09.2007 (00р. 00міс. 23дн.), з 01.10.2007 по 10.02.2008 (00р. 04міс. 09дн.) у звязку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV; тут і далі в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;
страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
За приписами ст. 113 Закону №1058-IV держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 вказаного Закону, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на роботодавця, який здійснює нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
З огляду на вказані норми чинного законодавства суд приходить до висновку, що відсутність в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації зі сплати страхових внесків за періоди з 01.06.2006 по 12.06.2006, з 08.08.2007 по 01.09.2007 та з 01.10.2007 по 10.02.2008 не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи, за який не сплачено (не обліковуються) страхові внески, до трудового стажу працівника, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. А застрахована особа не несе відповідальності за несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків, нарахованих із заробітної плати цієї особи. Цю відповідальність відповідно до вищезазначених норм закону несе тільки страхувальник (підприємство).
Відмовляючи позивачу в зарахуванні даного періоду роботи до страхового стажу при обчисленні пенсії, відповідач фактично покладає саме на застраховану особу відповідальність за неперерахування страхувальником відповідних страхових внесків, порушуючи тим самим вищенаведені положення чинного законодавства.
Таким чином, період роботи, за який підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.
Тому, суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання ТОВ «Промремонтсервіс» та ПП «Прибой» обов`язку по своєчасній сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Отже, позивач не зобов`язаний був сплачувати страхові внески у період періоди з 01.06.2006 по 12.06.2006, з 08.08.2007 по 01.09.2007 та з 01.10.2007 по 10.02.2008, оскільки це прямий обов`язок його роботодавця утримати з його заробітної плати відповідні кошти та здійснювати перерахування страхових внесків.
При цьому, суд зауважує, що трудовий (страховий) стаж та стаж, який дає право на пільгове призначення пенсії не є тотожними поняттями.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За нормами ч.2 ст.114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за вікм на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають чоловіки, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу в період з 01.04.2019 по 31.03.2020 не менше 27 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, яка діяла з 16.01.2003 року до 03.08.2016 року.
Професії позивача «електрогазозварник» та «електрозварник», на яких ОСОБА_1 працював у періоди з 01.06.2006 по 12.06.2006, з 08.08.2007 по 01.09.2007 та з 01.10.2007 по 10.02.2008, віднесені до Списку №2 професій, праця на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд звертає увагу на положення частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Крім цього, суд зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, з аналізу чинного законодавству та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що зазначені періоди з 01.06.2006 по 12.06.2006, з 08.08.2007 по 01.09.2007 та з 01.10.2007 по 10.02.2008 мають бути зараховані, як до страхового так і до пільгового стажу.
Таким чином, враховуючи вищенаведене та приписи ч.2 ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у призначенні пенсії позивачу, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з дотриманням процедури винесення рішення.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оформлена листом від 16.02.2020 №1992/03.05-17, суперечить чинному законодавству.
З урахуванням положень ч.2 ст.9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовну вимогу «визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні та платі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії на пільгових умовах» та вийти за межі позовних вимог, а саме:
- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за заявою від 18.02.2020 року, яка оформлена листом відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.02.2020 №1992/03.05-17;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоди роботи з 01.06.2006 по 12.06.2006 на посаді електрогазозварника 4 розряду у ТОВ «Промремонтсервіс», з 08.08.2007 по 01.09.2007 та з 01.10.2007 по 10.02.2008 на посаді електрозварника в ПП «Прибой».
Щодо позовної вимоги «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 18.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", врахувавши пільгові періоди його роботи: мовою оригіналу "электросварщик по монтажу стальных и железобетонных конструкций 4 р." з 25 липня 1979 року (наказ №331-к від 27.07.1979 р ); звільнений "в связи с призывом в Советскую Армию" 19 квітня 1980 року (наказ №153-к від 16.04.1980 р.); "электросварщик ручной сварки 4 р." з 10 травня 1982 року (наказ №190-к від 09.06.1982 р.) (переведений "монтажник по монтажу стальных и железобетонных конструкций 3 р." з 01 жовтня 1984 року (наказ №153 від 30.09.1987 р.) по 26 вересня 1988 року (звільнення, наказ №187-к від 26.09.1988 р.) у Криворізькому спеціалізованому управлінні №105 тресту "Криворізьстальконструкція"; з 13 липня 1989 року "газоэлектросварщик 4 р. колбасный цех" (наказ №53 від 12.07.1989 р.) по 09 січня 1998 року звільнений "газоэлектросварщик 6 р. ремонтно-механического участка" (наказ №1-к від 12.01.1998 р.) в Криворізькому м`ясокомбінаті; мовою оригіналу, ОАО "Криворожский турбинный завод "Констар": с 26.01.2004 г. по 16.02.2004 г. - электрогазосварщик, занятый резкой и ручной сваркой, на автоматических и полуавтоматических машинах, а также на автоматических машинах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности цеха №30, що дає йому право на вихід на пенсію на пільгових умовах», суд зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок страхового стажу позивача, оскільки це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.
Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки відповідачем не проводився розрахунок страхового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у цьому рішенні, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію.
При цьому, суд звертає увагу, що в рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач не відмовляв у зарахуванні позивачеві до пільгового стажу періодів роботи з 25.07.1979 по 19.04.1980, з 10.05.1982 по 26.09.1988, з 13.07.1989 по 09.01.1998 та з 26.01.2004 по 16.02.2004.
Викладене свідчить про відсутність підстав вважати, що право на зарахування вказаних періодів до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.
Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволенні позовних вимог в цій частині.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що належним способом порушених прав позивача у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 03.03.2020 про призначення пенсії та провести розрахунок стажу позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.
За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).
Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції від 02.07.2020 року №С6А9-СХ8Т-9КРС-Е4А5, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 560,53 грн.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за заявою від 18.02.2020 року, яка оформлена листом відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.02.2020 №1992/03.05-17.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоди роботи з 01.06.2006 по 12.06.2006 на посаді електрогазозварника 4 розряду у ТОВ «Промремонтсервіс», з 08.08.2007 по 01.09.2007 та з 01.10.2007 по 10.02.2008 на посаді електрозварника в ПП «Прибой».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2020 про призначення пенсії та провести розрахунок стажу позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 560,53 грн. (п`ятсот шісдесят гривень п`ятдесят три копійки).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Суддя І.В. Юхно