Справа № 333/4757/20
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/4757/20
Провадження № 2-а/333/161/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б., розглянувши у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до заступника начальника відділення ІПС «Мілове» (тип А) з персоналу ВПС «Мілове» ім. В. Банних Охрімової Ірини Сергіївни (92500, Луганська область, смт. Мілове, вул. Міловська, буд.58), третя особа: відділ прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних (92500, Луганська область, смт. Мілове, вул. Міловська, буд.58) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із адміністративним позовом до заступника начальника відділення ІПС «Мілове» (тип А) з персоналу ВПС «Мілове» ім. В. Банних Охрімової І.С., третя особа: відділ прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

03.09.2020 року ухвалою суду позов ОСОБА_1 був залишений без руху та позивачу надано час для усунення недоліків.

08.09.2020 року від ОСОБА_1 надійшли матеріали на виконання ухвали суду про залишення позову без руху.

Ухвалою суду від 10.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22.09.2020 року відповідач та уповноважена особа третьої особи отримали позовну заяву ОСОБА_2 разом із матеріалами, долученими до позову.

19.10.2020 року до суду надійшов відзив Охрімової І.С. на позовну заяву ОСОБА_1 . Відповідач у відзиві не зазначила дату його складання, але згідно трекінгу відправлень АТ «Укрпошта» лист з відзивом Охрімовою І.С. було направлено 13.10.2020 року. З квитанції АТ «Укрпошта» ПН 55 вбачається, що відповідач копію відзиву направила позивачу також 13.10.2020 року.

В ухвалі суду від 10.09.2020 року про відкриття провадження у справі суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву з дня отримання копії ухвали суду з позовом та додатками до нього.

Таким чином, встановлено, що Охрімова І.С. відзив відправила на 21 день з дня отримання ухвали суду, тобто не у строк, встановлений судом. До відзиву відповідач не надала клопотання про поновлення пропущеного строку та взагалі не посилалася на поважність пропуску цього строку.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, суд не прийняв до уваги відзив Охрімової І.С. та розглянув справу на наявними у справі матеріалами.

У своєму позові ОСОБА_1 посилається на те, що 24.08.2020 року заступник начальника відділення ІПС «Мілове» (тип А) з персоналу ВПС «Мілове» ім. В. Банних Охрімовою І.С. винесено стосовно нього постанову СхРУ №072674 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-2 КУпАП. У цій постанові відповідач стверджує, що ним були порушені вимоги п.3 постанови КМУ №815 від 17.07.2019 року «Про затвердженняпорядку в`їзду осіб, переміщення товарів, на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях; виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій» (далі - постанова КМУ № 815).

На думку позивача зазначена постанова винесена безпідставно. Так, дійсно постанова КМУ № 815 встановлює певні пункти в`їзду-виїзду з тимчасово окупованих територій в Луганській і Донецькій області, але скористатися ними з 22 березня 2020 року цього року неможливо, оскільки озброєні ватажки, що контролюють ту територію, випускають через установлені постановою КМУ № 815 пункти перепуску на неокуповану територію України тільки громадян України з пропискою на неокупованій території України. А оскільки в м. Запоріжжі він не має реєстрації, а є переселенцем з реєстрацією місця проживання у м.Донецьку, то довідка переселенця для озброєних ватажків цієї території не є підставою для виїзду. Тому, на сьогодні, для громадян України, зареєстрованих на тимчасово окупованій території виїзд на неокуповану територію України через Російську Федерацію - це єдина можливість скористатися гарантованим Конституцією України правом на свободу переміщення. Окрім того, відповідно до п.3 постанови КМУ № 815 контрольні пункти функціонують без вихідних, цілодобово, а в постанові СхРУ № 072673 зазначено, що пункт пропуску «тимчасово непрацюючий».

23.08.2020 року він зі своєю дружиною ОСОБА_4 (на неї також складена така сама постанова) на автомобілі «ВАЗ 21112», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перетнув державний кордон України у непрацюючому пункті пропуску «Маринівка» Донецької області з метою проїзду через територію Росії до Запоріжжя. Він законослухняний громадянин України і до виникнення обмежень у виїзді з боку озброєних ватажків з тимчасово окупованої території (і до 23.08.2020) ніколи не перетинав закриті Україною пункти пропуску, а завжди виконував норми постанови КМУ №815. Перетнути кордон у пункті пропуску «Маринівка» його спонукали певні, дуже важливі обставини: загострення хвороби сина (пасинка) - ОСОБА_5 , що мешкає у м. Запоріжжі, який має вади зі здоров`ям, тому навіть непридатний до служби в Збройних силах України. З квітня цього року у ОСОБА_5 стан погіршився, більше 4-х місяців у останнього тримається температура 37,3-37.5. Під час медичних обстежень у ОСОБА_5 виявили, крім тих захворювань що у нього є, ще й вади нирок(права нирка опущена майже до значень, які потребують оперативного втручання). Через поганий стан здоров`я, ОСОБА_5 не працював останнім часом, тому у нього закінчилися гроші на своє існування. Дружина позивача також не працює, так як є собою з інвалідністю. Останні 5 місяців він перебував у м. Донецьку, але є фізичною особою-підприємцем, який здійснює свою господарську діяльність на території Запоріжжя. Тому, він з дружиною не міг більше перебувати у м. Донецьку, враховуючи вказані обставини, але проїхати на неокуповану територію іншим шляхом, неможливо.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначила, що він діяв в умовах крайньої необхідності і це відповідає дійсності, що дає підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначені ним обставини, просить скасувати постанову заступника начальника відділення ІПС «Мілове» (тип А) з персоналу ВПС «Мілове» ім. В. Банних Охрімової І.С. про адміністративне стягнення відносно нього.

19.10.2020 року у судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою позовну заяву та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що у м. Запоріжжя вони проживають разом із ОСОБА_5 , який є його пасинок, тобто дитиною дружини від першого шлюбу. Він є підприємцем та свою господарську діяльність здійснює саме у м. Запоріжжі. Вони з дружиною є переселенцями, але постійно проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Залишаються зареєстрованими за адресою у м. Донецьку. Так як за батьками дружини, які також зареєстровані та проживають у м. Донецьку необхідний постійний догляд, вони з дружиною проживають по певним періодам то у м. Запоріжжі, то у м. Донецьку. ОСОБА_5 має психічне захворювання, а також захворювання, пов`язані з хребтом, нирками, колінним суглобом, тому фактично за ним теж необхідний певний догляд. Перебуваючи у м. Донецьку тривалий час, їм з дружиною необхідно було повертатися у м. Запоріжжя до ОСОБА_5 , у якого суттєво погіршився стан здоров`я. Водночас, покинути тимчасово окуповану територію України через пропускні пункти стало неможливим через застосовані карантинні заходи. Пропускні пункти з боку, так званої ДНР, закриті відносно осіб, які не мають місця реєстрації на не окупованій території України, тому проїхати в Україну, можливо лише через пропускі пункти в Російській Федерації, тобто з Донецька в`їхати до Російської Федерації, а потім території Росії на не тимчасово окуповану територію України.

Відповідач та третя особа, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але до суду не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки. Враховуючи, що до суду ні відповідач, ні третя особа не надавали заяв про розгляд справи без їх участі, суд виріши повторити їх явку.

У судові засідання, призначені на 20.11.2020 року та 23.12.2020 року, відповідач та представник третьої особи не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Жодних заяв щодо поважних причин неявки, суду не повідомили. Він представника позивача - Рудюк В.О. надійшла заява про розгляд справи без її та позивача участі, на підстави наявних у справі документів.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 24.08.2020 року заступник начальника відділення ІПС «Мілове» (тип А) з персоналу ВПС «Мілове» ім. В. Банних Охрімова І.С. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ №072674, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1 700 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 24.08.2020 року о 05 год. 50 хв. під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуска через державний кордон України «Мілове» було виявлено вищезазначеного громадянина, який пояснив, що 23.08.2020 року, приблизно в 19 год. 30 хв. перетнув державний кордон України з тимчасово окупованою територією України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Маринівка», чим порушив вимоги п.3 постанови КМУ №815 від 17.07.2019 року «Про затвердження порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.204-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст.204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

У відповідності до змісту ст.222-2 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за ст.204-2 КУпАП розглядають органи Державної прикордонної служби України та накладають стягнення.

Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України. Перебування в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях осіб, не залучених до проведення таких заходів, може тимчасово бути обмежено на період проведення таких заходів Командувачем об`єднаних сил. Законні вимоги посадових осіб, залучених до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, є обов`язковими для громадян і посадових осіб.

Відповідно до абз. 1-5 п.3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Контрольні пункти функціонують без вихідних, цілодобово. Пропуск осіб, транспортних засобів та товарів через такі пункти здійснюється відповідно до режиму їх функціонування, встановленого Командувачем об`єднаних сил. Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону. Рух автомобільного транспорту в межах контрольованої території від контрольних пунктів до лінії розмежування та у зворотному напрямку здійснюється лише дорожніми коридорами (автомобільними). Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено. Об`їзні шляхи навколо дорожніх коридорів (автомобільних та на залізничному транспорті) за рішенням Командувача об`єднаних сил ліквідуються (перекриваються).

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 , суд встановив, що останній 23.08.2020 року, приблизно в 19 год. 30 хв. перетнув державний кордон України з тимчасово окупованою територією України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Маринівка», чим порушив вимоги п.3 Постанови КМУ №815 від 17.07.2019 року «Про затвердження порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій».

Водночас, суд розглянув факт наявності ознак крайньої необхідності у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З долучених до позову ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_4 є його дружиною, а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 .

Позивач, його дружина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є громадянами України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 та є внутрішньо переміщеними особами, що взяті на облік. Останні фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Останній має ряд захворювань: психічних, пов`язаних із хребтом, нирками, колінним суглобом, тиском, печінки, жовчного пузиря. ОСОБА_5 періодично стаціонарно лікується через загострення вказаних хвороб.

З лютого 2020 року він та дружина перебували у м. Донецьку, де здійснювали постійний догляд на батьками останньої. З травня 2020 року стан здоров`я ОСОБА_5 погіршився, спостерігалося постійне підвищення температури тіла і останній не міг працювати.

З метою отримання медичної допомоги, ОСОБА_5 повинен був лягати на стаціонарне лікування, але у м. Запоріжжі у нього відсутні будь-які родичі, які б могли доглянути його в умовах лікарні та здійснити першу необхідну допомогу. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були вимушені прибути до м. Запоріжжя для надання допомоги ОСОБА_5 .

Водночас, як встановлено під час судового розгляду виїхати з м. Донецьк на неокуповану територію України через пункти в`їзду-виїзду з тимчасово окупованих території в Донецькій та Луганській областях осіб, у яких відсутня реєстрація на неокупованій території України, неможливо. Тому, щоб потрапити ОСОБА_1 , який не має реєстрації у м. Запоріжжі, а є лише внутрішньо переміщеною особою, до свого місця реєстрації, останньому необхідно було перетнути спочатку кордон з Російською Федерацією, а потім державний кордон України.

Вважаю, що в даному випадку у діях ОСОБА_1 маються усі обов`язкові ознаки крайньої необхідності, а саме: він діяв з метою небезпеки, що фактично загрожувала правам і здоров`ю ОСОБА_5 , ця небезпека за вказаних обставин не могла бути усунена іншим шляхом і засобами та фактично не заподіяла шкоду, тобто є менш значною, ніж відвернена шкода (погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 ).

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що Охрімова І.С. сама визнала про наявність факту крайньої необхідності у діях ОСОБА_1 , про що зазначила у постанові про накладення адміністративного стягнення (….враховуючи обставини, передбачені ч.2 ст.33, ст.34, 35 КУпАП, зокрема вчинене вперше, в умовах крайньої необхідності, тяжкий стан здоров`я дитини….).

Таким чином, дії ОСОБА_1 , хоч і передбачені КУпАП та порушують Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, але вчинені в стані крайньої необхідності.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення. Тому, вважаю, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити, скасувавши оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 18, 204-2, 245, 246, 251, 258, 268, 271, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до заступника начальника відділення ІПС «Мілове» (тип А) з персоналу ВПС «Мілове» ім. В. Банних Охрімової Ірини Сергіївни (92500, Луганська область, смт. Мілове, вул. Міловська, буд.58), третя особа: відділ прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних (92500, Луганська область, смт. Мілове, вул. Міловська, буд.58) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ №072674 від 24.08.2020 року, винесену заступником начальника відділення ІПС «Мілове» (тип А) з персоналу ВПС «Мілове» ім. В. Банних Охрімовою І.С. щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 23.12.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод