Справа № 334/1188/20
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.06.2020
Справа № 334/1188/20
Провадження № 2-а/334/116/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Алєйнікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області Сизоненка Владислава Ігоровича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області Сизоненка В.І. про скасування постанови, посилаючись на те, що 01.03.2020 року позивач, керуючи автомобілем Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Запоріжжя по бульвару Вінтера, був зупинений працівником поліції приблизно о 13 год. у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. Позивач на місці зупинки заперечив щодо наявного правопорушення, у зв`язку з чим інспектор надав пристрій з відеозаписом, в якому факт порушення ПДР зафіксовано не було. Позивач звернув увагу інспектора на свідків, які могли підтвердити обставини переїзду перехрестя, проте дане клопотання останній не врахував під час складання постанови за порушення п. 8.7.3 ПДР, на підставі якої накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП.

Вважає, що оскаржуваною постановою на нього було неправомірно накладено адміністративне стягнення, оскільки при розгляді справи не було з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення. Розгляд справи відбувався із грубим порушенням прав особи, що притягується до відповідальності, докази проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофору не надані, що спростовує обставини, наведені у постанові про адміністративне правопорушення.

Просить визнати постанову серії ЕАК № 218443 від 1.03.2020 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. протиправною, та скасувати вищевказану постанову.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 218443 від 1.03.2020 року до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 1.03.2020 року позивач, керуючи автомобілем Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Запоріжжя по бульвару Вінтера водій ОСОБА_1 , , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР, а саме порушення проїзду на заборонений сигнал.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу став встановлений відповідачем факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження наведених у постанові обставин під час розгляду справи в судовому засіданні Управлінням патрульної поліції у м. Запоріжжя не надано жодного доказу, який би підтверджував порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАК № 218443 від 1.03.2020 у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Рішення винесене за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а рішення скасуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області Сизоненка Владислава Ігоровича про скасування постанови про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 218443 від 1.03.2020, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області капралом поліції Сизоненком Владиславом Ігоровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк