Справа № 300/1481/20
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" грудня 2020 р. справа № 300/1481/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитин Н.М.,
при секретарі судового засідання Маковійчук С.М.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідачів Гоголя В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Івано-Франківської обласної прокуратури, керівника Івано-Франківської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №304 від 10.04.2020, наказу прокурора Івано-Франківської області №288к від 28.04.2020 про звільнення з посади, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) через уповноваженого представника адвоката Адвокатського об`єднання Градум Мигаль Христину Орестівну (надалі, також представник позивача, ОСОБА_2 ) 30.06.2020 звернувся в суд з позовною заявою до Офісу Генерального прокурора (надалі, також Офіс, відповідач 1), Прокуратури Івано-Франківської області (надалі також відповідач 2), прокурора Івано-Франківської області Фреїшина Юрія Михайловича (відповідача 3), у якій просить визнати протиправними та скасувати рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №304 від 10.04.2020 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки"; визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Івано-Франківської області №288к від 28.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру", поновлення на посаді або на рівнозначній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Заявою від 16.09.2020, яка надійшла до суду 28.09.2020, позивач уточнив заявлені позовні вимоги, з огляду на зміну найменувань відповідачів, та просив суд:
- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №304 від 10.04.2020 Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки;
- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ прокурора Івано-Франківської області №288к від 28.04.2020, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру, з 04.05.2020;
- поновити ОСОБА_1 в Івано-Франківській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області з 04.05.2020;
- стягнути з Івано-Франківської обласної прокуратури середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 05.05.2020 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі(т. 3 а.с. 101-105).
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що займав посаду посади начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області однак на підставі рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від №304 від 10.04.2020 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту (ІІ етапу) та недопущення до проходження наступного етапу атестації, наказом прокурора Івано-Франківської області №288к від 28.04.2020 його незаконно звільнено з посади та з органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру". За понад 14 років роботи в органах прокуратури, він жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності та пройшов усі передбачені законодавством процедури атестації, за результатами яких його визнано таким, що відповідає займаній посаді, підвищення кваліфікації, люстраційну перевірку, щорічні таємні перевірки на доброчесність. Сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, високі результати у службовій діяльності свідчать неодноразові заохочення по службі.
Позовні вимоги до Офісу Генерального прокурора (надалі Офіс або відповідач 1) мотивовані тим, що з технічних причин, а саме, систематичні технічні несправності на виділеній електронно-обчислювальній техніці, «зависання» програмного забезпечення, яке проявлялося у вигляді переходу до наступного питання із затримкою в часі, послідовної самостійної, без участі позивача, активації системою відповідей на питання без натискання ним «іконки» на екрані «Відповісти», самовільних рухів курсору миші, самостійного пропуску системою питань з переходом до наступних, тощо, йому не вдалось набрати встановлену кількість балів.
Отриману за результатами проходження позивачем тестування на загальні здібності та навички загальну кількість балів у розмірі 90 балів, вирахувано системою як середній арифметичний бал за результатами набраних балів під час проходження вербального блоку тесту (90) та абстрактно-логічного блоку тесту (89), в зв`язку з чим першою кадровою комісією позивача не допущено до наступного етапу тестування. При цьому, заяву позивача щодо збою техніки подану після проходження тестування залишено без задоволення відповідно до протоколу комісії від 10.04.2020 №8.
Обґрунтовуючи незаконність рішення Першої кадрової комісії, позивач вказує на грубі порушення установленої процедури прийняття такого, зокрема проведення атестації без дотримання анонімної форми тестування, що полягало у встановленні першою кадровою комісією процедури ідентифікації прокурорів шляхом запису логіну до інформаційної системи Аналітична система оцінки знань, при цьому ідентифікацію його особи було проведено до початку тестування. Окрім цього, оскаржуване рішення Першої кадрової комісії прийняте з порушенням встановленої процедури, а саме за відсутності голови комісії та підписано неуповноваженою службовою особою. Так, у засіданні комісії її голова ОСОБА_3 участі не брав, а у тексті протоколу відсутня фіксація факту голосування членами комісії за обрання виконуючого обов`язки такої комісії іншою особою ОСОБА_4 .
Процес атестації відбувся у спосіб, не встановлений законом з використанням технічних засобів та програмного забезпечення, яке забезпечено не Офісом Генерального прокурора, а невідомими особами. В цілому, проведення атестації має дискримінаційний характер та є порушенням конституційних прав позивача, зокрема щодо права на працю.
В частині обґрунтувань незаконності оскаржуваного наказу прокурора області про його звільнення, ОСОБА_1 вказує на те, що у разі визнання протиправним та скасування судом рішення Першої кадрової комісії щодо нього, для належного захисту його права на працю необхідним є скасування судом наказу про його звільнення, який за відсутності рішення комісії є безпідставним.
Додатково звертає увагу суду на те, що у прокуратури Івано-Франківської області відсутні підстави, передбачені статтею 51 Закону України "Про прокуратуру" для його звільнення, оскільки не відбулося реорганізації чи ліквідації, скорочення кількості прокурорів в органі, в якому він займав посаду. Додаткові підстави для припинення трудових відносин лише з діючими прокурорами, у тому числі позивача, свідчать про порушення зазначеними положеннями Конституції України та міжнародних договорів, ратифікованих Україною.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.07.2020.
Підготовче засідання 22.07.2020 відкладено на 09.09.2020 за клопотанням представника відповідачів з огляду на відсутність відзиву строк подання якого не сплив.
23.07.2020 на адресу суду від прокуратури Івано-Франківської області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач 2 вказує, наказом Генерального прокурора від 29.10.2019 № 254 встановлено 93 бали для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, однак за результатом складання такого позивачем набрано 90 балів, що є менше від прохідного балу для успішного складання іспиту, як наслідок позивача не було допущено до проходження наступного етапу тестування, що мало наслідком прийняття спірного рішення Першої кадрової комісії про неуспішне проходження позивачем атестації та рішення прокурора області про звільнення позивача із займаної посади. Звернув увагу на те, що законодавцем чітко і однозначно визначено процедуру реформування органів прокуратури, які саме дії мають вчинити особи, з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, а саме успішно пройти атестацію. Щодо безпосереднього проходження тестування зазначив, що факти несправності техніки та/або програмного забезпечення, які вказуються позивачем, членами робочої групи не було зафіксовано. Як вбачається з протоколу Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №304 від 10.04.2020, Комісією розглянуто звернення позивача про повторне проходження тестування та встановлено, що згідно з даними системи тестування та відомостей про його результати, тестування з боку заявника було завершено, під час тестування відповідні акти не складалися. Не заслуговують на увагу доводи позивача, щодо порушення його прав, зокрема на працю, оскільки відсутнє рішення Конституційного Суду України щодо визнання неконституційними окремих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури". Безпідставними є і доводи позивача в частині недотримання вимог анонімності при проходженні тестування, оскільки будь-яких доводів, щодо того, яким саме чином зазначена обставина порушила права позивача чи вплинула на негативний результат тестування, позивачем не обґрунтовано.
Зазначив, що послуги з оцінки загальних здібностей під час атестації прокурорів регіональних прокуратур надавало ТОВ «Сайметрікс-Україна» шляхом забезпечення доступу учасниками тестування до тестової платформи, за допомогою якої їм пред`являлися тестові завдання, а також забезпечувалась асистентська підтримка під час тестування.
Вважає, що позивач був у рівних умовах з іншими прокурорами при проходженні атестації, та мав достатньо часу для підготовки, оскільки з моменту прийняття на законодавчому рівні рішення про атестацію прокурорів (жовтень 2019) минув значний проміжок часу, що дозволяв ОСОБА_1 покращити свої знання в окремих сферах. В частині незаконності наказу прокурора Івано-Франківської області про звільнення ОСОБА_1 вказав, що можливість незастосування керівником прокуратури звільнення до прокурора, який не пройшов атестацію, не передбачено. Щодо доводів позивача про відсутність законодавчих підстав для звільнення відповідач 2 вказує на те, що таке звільнення прямо передбачено п. 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-XI від 19.09.2019 року. Вважає, що поновлення позивача, який неуспішно пройшов атестацію на відповідній посаді в органах прокуратури, усупереч конституційному принципу рівності громадян, надасть йому привілей перед прокурорами, які успішно пройшли атестацію(т.2 а.с.122-132).
Представник позивача у відповіді на відзив прокуратури Івано-Франківської області, яка надійшла до суду 06.08.2020, вказала, що прокуратура Івано-Франківської області не залучалася до організації атестації прокурорів регіональних прокуратур, відповідно не володіє інформацією та не може бути обізнана про всі обставини проходження позивачем атестації, оскільки проведення такої забезпечують кадрові комісії Офісу Генерального прокурора відповідно до Порядку проходження прокурорами атестації. Так, оскаржуване рішення кадрової комісії №304 від 10.04.2020 про неуспішне проходження позивачем атестації прийнято без будь-якої участі та поза волею прокуратури Івано-Франківської області, а позовна вимога про скасування такого рішення комісії спрямована саме до Офісу Генерального прокурора як суб`єкта. Загалом відповідачем не спростовано обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, зокрема щодо порушення анонімності під час атестації, переривання іспиту позивача з незалежних від нього причин (технічних збоїв). Згідно висновку комп`ютерно-технічної експертизи від 10.07.2020, порушення безпеки у поводженні з ідентифікаційними даними користувача під час тестування створило передумови для можливого цілеспрямованого втручання в роботу автоматизованої системи. Також, відповідачем 2, ні в наказі про звільнення, ні у відзиві на позовну заяву не конкретизовано підстави для звільнення, а посилання на те, що підставу звільнення в наказі сформульовано у відповідності до п. 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-XI від 19.09.2019 року не спростовують обов`язок роботодавця вказати таку конкретну підставу у наказі про звільнення. При цьому, застосування положень Закону № 113-XI можливе лише після проведення ліквідації органів прокуратури, однак наразі відсутні рішення про ліквідацію чи реорганізацію прокуратури Івано-Франківської області, як і не приймалося жодних розпорядчих рішень щодо скорочення кількості прокурорів такої(т.2 а.с.135-142).
10.08.2020 року від Офісу Генерального прокурора надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вказав, що атестація є одним із способів перевірки та оцінки кваліфікації працівника, його знань і навичок. Атестація окремих категорій державних службовців передбачена й іншими законами України, зокрема і Законом України "Про прокуратуру". Так, позивачем надано персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ. Законом України «Про прокуратуру», а також Законом №113-ІХ врегульовані питання щодо підстав та порядку звільнення працівників органів прокуратури, а тому зазначені закони є спеціальними по відношенню до інших нормативно-правових актів, у т.ч. Кодексу про працю України, мають імперативний характер та підлягають безумовному виконанню уповноваженими органами та їх посадовими особами. При цьому, Конституційний Суд України рішення щодо визнання неконституційними окремих положень Закону №113-ІХ не ухвалював. За результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивачем набрано 90 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, тому його не було допущено до проходження співбесіди.
Вважає, що встановлення рівня професійної компетентності прокурора, що включає в себе перевірку загальних здібностей, є цілком виправданим, адже Законом України «Про прокуратуру» встановлено підвищені вимоги до професійного рівня прокурорів (аналогічна практика застосовується законодавцем щодо процедур добору на посаду судді, детектива НАБУ та слідчих ДБР). Тестові завдання для визначення рівня вербального інтелекту спрямовані на виявлення інтелектуальної (розумової) здібності, суть якої полягає в здатності добре розуміти, аналізувати, систематизувати і продукувати вербальну інформацію. Тестові завдання для визначення рівня абстрактно-логічного інтелекту виявляють здібності до успішного опанування складних сфер діяльності та професій, які вимагають постійної та інтенсивної розумової діяльності (аналіз багатьох різних чинників і умов, пошук ефективних рішень тощо). Таким чином, тестування на загальні здібності та навички включено до процесу атестації прокурорів з метою з`ясування загального рівня їх здібностей та компетентності як однієї з характеризуючих ознак для визначення професійності.
Посилання позивача на листи ТОВ "Сайметрікс-Україна", з яких вбачається, що під час тестування на загальні здібності, яке відбулося 02.03.2020 виникали збої у роботі програмного забезпечення, не можуть бути враховані, оскільки позивач проходив тестування 04.03.2020.
Щодо доводів позивача про прийняття рішення неправомочним складом Першої кадрової комісії вказав, що 02.04.2020, за результатами голосування, було покладено виконання обов`язків голови Першої кадрової комісії на ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом №6/1. Під час проведення тестування забезпечено анонімність та конфіденційність відомостей про конкретну особу, яка проходила тестування. Так, у відомості зазначається лише логін, який позивач обрав сам, в той час коли для авторизації у системі та початку тестування необхідно ввести і пароль, який відомий лише позивачу та у відомостях не відображається. Жодної спроби втручання до програмного забезпечення третіх осіб зафіксовано не було. Проведення атестації прокурорів регіональних прокуратур здійснюється Офісом Генерального прокурора за технічної та організаційної підтримки Міжнародної організації права розвитку (IDLO), проекту Європейського союзу "PRAVO-JUSTICE" (у співпраці з ТОВ "Сайметрікс-Україна") та інших міжнародних партнерів. Юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру" в даному випадку є рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором регіональної прокуратури. Підстава для звільнення ОСОБА_1 в наказі сформульовано у відповідності до п.19 розд.ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ (т.2, а.с.150-171).
25.08.2020 представник позивача скористалась правом подання відповіді на відзив Офісу Генерального прокурора, в якій зазначила про не спростування у відзиві на позов відповідачем 1 неведених у позовній заяві доводів ОСОБА_1 , зокрема, щодо порушення анонімності під час проходження атестації, незабезпечення належної роботи комп`ютерної техніки та програмного забезпечення, що призвело до технічних збоїв, протиправне, всупереч ст. 88 ЗУ «Про прокуратуру», ухилення Офісу Генерального прокурора від організаційного забезпечення атестації та залучення до процесу атестації прокурорів міжнародних організацій, прийняття оскаржуваного рішення під головуванням неуповноваженої особи, фіксацію результатів неуповноваженою особою, дискримінаційний підхід до тестування прокурорів та членів кадрової комісії під час розгляду заяв про призначення нового часу іспиту, відсутність в оскаржуваному наказі про звільнення позивача фактичної підстави звільнення, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру».
Представник позивача наголосила на тому, що хоча Закон №113-ІХ передбачає, що атестація може включати інші етапи, запроваджені Генеральним прокурором, однак їх предметом може бути оцінка виключно професійної компетентності прокурора та професійної етики та доброчесності прокурора. Позаяк ні Закон України «Про прокуратуру», ні Закон №113-ІХ не містить визначення вжитого в останньому законі терміну «професійна компетентність». Тому для визначення змісту цього поняття Позивач клопотав про застосування аналогії закону до спірних правовідносин а саме, Закону України «Про державну службу». Відповідно до цього закону професійна компетентність - це здатність особи в межах визначених за посадою повноважень застосовувати спеціальні знання, уміння та навички, виявляти відповідні моральні та ділові якості для належного виконання встановлених завдань і обов`язків, навчання, професійного та особистісного розвитку. Натомість, згідно з долученої до позову інформації ТОВ «Сайметрікс-Україна» юридичною підставою для проведення тестування з використання інструменту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є вимірювання психологічних та інших характеристик особистості. Відтак, представник позивача просить суд доводи представника відповідача 1 при розгляді справи не враховувати та позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі(т.3 а.с. 1-12).
04.09.2020 прокуратура Івано-Франківської області скористалась правом на подання заперечення у яких вказала на недоліки висновку комп`ютерно-технічної експертизи від 10.07.2020 № 62/20, зазначивши, що у даному висновку відсутні посилання на відповідні методики дослідження, методики проведення судових експертиз, а також відповідні нормативно-правові акти та нормативні документи, визначені Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертиз досліджень. Зазначив про недопустимість застосування аналогії закону щодо встановлення порушення анонімності при проведенні атестації регіональних прокуратур із посиланням на Порядок складання кваліфікаційного іспиту особами, які мають намір здійснювати діяльність арбітражного керуючого. Також, вважає такими, що не заслуговують на увагу твердження позивача про допущені порушення при організації атестації регіональних прокуратур вимог ст. 88 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої виключно органи прокуратури та інші органи державної влади беруть участь в організаційному забезпеченні діяльності прокуратури у випадках і порядку, визначених цим та іншими законами. Вважає, що позивачем допущено підміну понять «забезпечення функціонування» та «забезпечення фінансування» органів прокуратури. Зазначив, що тестування на загальні здібності та навички є складовою системи вимірювання психологічних та інших характеристик особистості, спрямованою на встановлення рівня професійної компетентності прокурора, та відповідає вимогам ЗУ «Про прокуратуру» та Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора №221 від 03.10.2019(т.3, а.с.19-25).
У поданому відповідачем 2 клопотанні про долучення доказів, яке надійшло на адресу суду 07.09.2020, прокуратура Івано-Франківської області, вказала на недопустимість на не належність як доказу у справі висновку комп`ютерно-технічної експертизи, оскільки статус ОСОБА_7 , яким підписано вказаний висновок, належним чином не підтверджено так як його свідоцтво експерта є недійсним з 19.06.2012. До того ж, згідно відповіді Департаменту експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України, ОСОБА_7 не є атестованим судовим експертом, який має право на проведення експертизи відео звукозапису та комп`ютерно-технічної експертизи (т.3 а.с.28-31).
Представником позивача 11.09.2020 подано письмові пояснення щодо доводів прокуратури Івано-Франківської області викладених у клопотанні про долучення доказів № 05/2-325вих-20 від 02.09.2020 та поясненні № 05/2-323вих-20 від 01.09.2020, в яких вона вказує на те, що у 2017 році законодавець розширив коло суб`єктів судово-експертної діяльності, згідно з якими поряд з іншими, судово-експертну діяльність здійснюють інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань. Зазначила, що спеціальні вимоги до судових експертів визначені ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» не застосовні до ОСОБА_7 , оскільки він відноситься до третьої групи судових експертів фахівців у відповідній галузі знань.
Звернула увагу суду на те, що кадрові комісії та їх робочі групи до початку проведення тестування знали який прокурор під яким логіном проходив тестування, а використання логінів звелося до формального створення видимості анонімності процедури тестування. Вважає, що висновок комп`ютерно-технічної експертизи від 10.07.2020 відповідає вимогам встановлених КАС України, а зауваження прокуратури Івано-Франківської області зводяться лише до не зазначення методів дослідження, що і в свою чергу не відповідає дійсності, оскільки експертом вказано за допомогою яких технічних та програмних засобів проводилася експертиза.
Наголосила на недоведеності законності оскаржуваного рішення в частині щодо кількості правильних відповідей наданих позивачем та, відповідно, кількості набраних ним балів на другому етапі атестації.
Додатково зазначила про неможливість застосування нератифікованої Угоди між урядом України та урядом США від 13.03.2015, щодо участі в процесі атестації прокурорів міжнародних організацій (т.3 а.с.45-51).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 закрито підготовче провадження, викликано як свідка по справі ОСОБА_8 та призначено судовий розгляд на 22.10.2020.
В судовому засіданні позивача заявлені вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та заявах по суті позовних вимог. Вказав на необхідність застосування коефіцієнту підвищення заробітної плати при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Просив позов задовольнити.
Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзивах на позовну заяву та заявах по суті позовних вимог. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні посвідчив, що 04.03.2020 проходив тестування на загальні здібності та навички одночасно із позивачем, та вказав на наявність технічних збоїв під час проходження тестування. При цьому, зауважив, що до ОСОБА_1 під час проходження тестування підходив член комісії на 1-2 хвилини, однак суті розмови таких йому не відомо, оскільки він був сконцентрований на проходженні тестування. За результатами проходження тестування на загальні здібності та навички ним набрано не достатню кількість балів для успішного її проходження, у зв`язку з чим, він оскаржив таке рішення комісії та наказ про його звільнення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, судовий розгляд вказаного спору на даний час триває.
Суд, заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідачів, покази свідка, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
ОСОБА_1 , починаючи з 18.10.2005 по 04.05.2020 проходив службу в органах прокуратури, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями трудових книжок позивача (том 1, а.с.37-43).
Відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" усі працівники органів прокуратури підлягають проходженню атестації на підставі Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 221 03.10.2019.
З метою переведення на посаду в обласній прокуратурі та виявляючи намір пройти атестацію, ОСОБА_1 09.10.2020 подано до Генерального прокурора відповідну заяву (том 2, а.с.179).
Наказом Генерального прокурора №77 від 07.02.2020 року «Про створення першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур» утворено першу кадрову комісію із визначенням її складу(т.1, а.с.132-133).
20.02.2020 Головою першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур затверджено графік складання іспитів, у тому числі у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (т.1, а.с.149-180). Відповідно до вищевказаного графіка, складання позивачем іспитів було визначено на 04.03.2020 у групі №1.
Наказом Генерального прокурора від 21.02.2020 року № 105 встановлено прохідний бал для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички під час атестації прокурорів регіональних прокуратур (93 бали), а також було оприлюднено зразки тестових питань та правил складання іспиту (т. 1 а.с. 246, 254-256).
З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2020 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону позивач набрав 72 балів та був допущений до наступного етапу - анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки(т. 2 а.с. 180-181).
За результатами проведення тестування на загальні здібності та навички позивач набрав 90 балів, який визначено як середній арифметичний бал від 90 балів за вербальний блок та 89 балів за абстрактно-логічний (т. 2 а.с. 194-195).
Після завершення тестування, 04.03.2020 позивач подав до голови Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур заяву в якій просив надати можливість повторної здачі тесту, з огляду на те, що під час тестування належним чином не працював комп`ютер, а саме тричі не спрацювала кнопка «підтвердити» екрані, також самовільно спрацювала кнопка «пропустити», внаслідок чого питання було пропущене однак відповідь на нього було надано. Також, вказав що тестування тривало 1 годину 30 хвилин замість 40 хвилин(т. 2 а.с. 196-197).
Як слідує з протоколу №7 засідання Першої кадрової комісії атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10.04.2020 заява ОСОБА_1 розглянуто, та в її задоволенні відмовлено з мотивів відсутності фіксації технічних несправностей під час проходження тестування відповідними актами(т. 2 а.с. 198-200).
Першою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора 10.04.2020 прийнято рішення №304 про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, яким ОСОБА_9 визнано таким, що неуспішно пройшов атестацію (т. 1, а.с.35).
Керуючись статтею 11, пунктом 2 частини 2 статі 41 Закону України Про прокуратуру, пунктом 3, підпунктом 2 пункту 19 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури, наказом прокурора Івано-Франківської області від 28.04.2020 №288к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру з 04.05.2020 (підстава: рішення кадрової комісії №304 від 10.04.2020).
Незгода позивача з вищевказаними рішенням Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора та наказом прокурора Івано-Франківської області стали підставою для його звернення до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, при вирішенні справи по суті суд виходить з таких підстав та мотивів.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX (далі - Закон №113-ІХ), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури.
Згідно з пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
За приписами пункту 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Конституційний Суд України у рішенні від 08.07.2003 № 15-рп/2003 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про проведення атестації державних службовців» (справа про атестацію державних службовців) зазначив, що «атестація є одним із способів перевірки та оцінки кваліфікації працівника, його знань і навичок. Вона передбачена ч. 6 ст. 96 Кодексу законів про працю України, положення якого поширюються і на державних службовців з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про державну службу». Згідно з цією нормою атестацію можуть проводити власник або уповноважений ним орган. Такими органами відповідно до законодавства України є, зокрема, всі органи державної влади та органи місцевого, самоврядування. Атестація окремих категорій державних службовців передбачена й іншими законами України, зокрема «Про державну податкову службу в Україні» (ст. 15), «Про прокуратуру» (ст. 46), «Про статус суддів» (глава VII)» (абз. 5 пп. 5.1 п. 5 мотивувальної частини).
При цьому норми Закону України «Про прокуратуру» (надалі - також Закон №1697), які визначають умови і підстави звільнення прокурора з посади, у тому числі з адміністративної посади, є спеціальними по відношенню до інших нормативних актів, у тому числі Кодексу законів про працю України (далі - КЗпПУ).
Крім того, законодавцем внесено зміни до ст.ст. 32 та 40 КЗпПУ.
Так, згідно з ч. 5 ст. 32 Кодексу переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених заходом, що регулює їхній статус. Частиною 5 ст. 40 Кодексу передбачено особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 цієї статті, а також особливості застосування до них положень ч. 2 цієї статті, ст. 42, 42-1, ч. 1-3 ст. 49-2, ст. 74, ч. 3 ст.121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус. Частиною 5 ст. 51 Закону №1697 визначено, що на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.
Як встановлено у пунктах 10-14 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.
Предметом атестації є оцінка:
1) професійної компетентності прокурора;
2) професійної етики та доброчесності прокурора.
Атестація прокурорів включає такі етапи:
1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;
2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.
Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.
За результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (пункт 16 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ).
Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.
Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється. (пункт 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ).
Пунктом дев`ятим розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ передбачено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.
Наказом Генерального прокурора 03 жовтня 2019 року №221 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), затверджено Порядок проходження прокурорами атестації, затверджено (далі - Порядок №221).
Відповідно п. 1 розділу І Порядку №221 атестація прокурорів - це встановлена розділом II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури"(далі - Закон) та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.
Проведення атестації прокурорів та слідчих регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних) забезпечують кадрові комісії Офісу Генерального прокурора, а прокурорів та слідчих місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) - кадрові комісії обласних прокуратур.
Відповідно до п. 6 розділу І вказаного Порядку №221 атестація включає такі етапи:
1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;
2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;
3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Як передбачено п.7 - п.9 розділу І Порядку повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.
За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:
1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;
2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 цього Порядку.
Згідно з пунктом 10 розділу І Порядку №221 заява, вказана у пункті 9 розділу I цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Особа, яку за рішенням суду поновлено на посаді прокурора або слідчого прокуратури після 15 жовтня 2019 року, подає таку заяву Генеральному прокурору упродовж 5 днів після видання керівником органу прокуратури наказу про її поновлення на посаді. Заява підписується прокурором особисто.
Як вище встановлено судом, наведені вимоги ОСОБА_1 дотримано, ним подано заяву у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів.
Розділом ІІІ Порядку № 221 визначено порядок складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.
Так, у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.
Кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Кадрова комісія може прийняти рішення про складання прокурорами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки в один день. У цьому випадку, кадрова комісія формує графік складання вказаних іспитів із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестувань, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспитів. До складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки допускаються прокурори, які за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрали кількість балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, встановлений у пункті 4 розділу ІІ цього Порядку.(п.2)
Зразок тестових питань та правила складання іспиту оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту. (п.3)
Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії.(п.4)
Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. (п.5)
Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. (п.6)
Відповідно до цих вимог прохідний бал для успішного складання зазначеного іспиту встановлено наказом Генерального прокурора від 21.02.2020 № 105 та становить 93 бали.
Згідно п. 11 розділу І Порядку №221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора.
У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора.
У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.
Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документа, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви, прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.
Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором.
Інформація про нову дату складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). З моменту оприлюднення відповідної інформації прокурор вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації.
Інші питання, пов`язані із проведенням атестації прокурорів, врегульовані розділом V Порядку. Так, уповноваженими суб`єктами з питань забезпечення організаційної підготовки до проведення атестації та виконання функцій адміністративно-розпорядчого характеру, координування та узгодження дій під час підготовки і проведення атестації є члени комісії та робоча група відповідної кадрової комісії (п.1).
У разі виникнення у прокурора зауважень чи скарг на процедуру проведення атестації він може звернутися до голови або секретаря комісії (п.2).
У разі істотного порушення прокурором порядку проведення атестації (наприклад, використання під час тестування сторонніх джерел інформації, мобільного зв`язку, власних технічних приладів; спілкування з іншими прокурорами під час тестування; залишення приміщення під час проходження іспиту, співбесіди; публічного прояву грубої неповаги до членів кадрової комісії чи членів робочої групи; перевищення встановленого часу для виконання практичного завдання; спроба фотографування або винесення матеріалів практичного завдання за межі приміщення, у якому проходить атестація, тощо) такий прокурор припиняє участь в атестації, а кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження таким прокурором атестації. У такому випадку у протоколі засідання вказується, яке саме порушення здійснив прокурор (п.3).
Прокурор, включений до оприлюдненого в установленому порядку графіка складання іспиту (графіка складання іспитів), продовжує проходити атестацію до ухвалення кадровою комісією рішення про успішне або неуспішне проходження ним атестації, незалежно від призначення (переведення) в інший орган прокуратури (п.3-1).
Кадрові комісії за результатами атестації регулярно подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію (п.4).
Рішення кадрових комісій, протоколи засідань, матеріали атестації прокурорів зберігаються в органі прокуратури, при якому функціонує відповідна кадрова комісія (п.5)

Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі пункту 9 частини першоїстатті 51 Закону України "Про прокуратуру". Відповідний наказ Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури може бути оскаржений прокурором у порядку, встановленому законодавством (п.6).

З наведених положень випливає, що законодавець ввів у дію чітко та однозначно визначену процедуру реформування органів прокуратури, зазначивши, які саме дії мають вчинити особи з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, та умови продовження служби шляхом успішного проходження атестації.

Наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 №233 затверджено Порядок роботи кадрових комісій (далі - Порядок №233).

Відповідно до п. 1 Порядку №233 порядок роботи кадрових комісій (далі - комісія), що здійснюють свої повноваження на підставі пункту 11, підпункту 7 пункту 22 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", Закону України "Про прокуратуру", визначається цим Порядком та іншими нормативними актами.

Комісії забезпечують:

- проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур;

- здійснення добору на посади прокурорів;

- розгляд дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Під час своєї діяльності комісії здійснюють повноваження, визначеніЗаконом України "Про прокуратуру", розділом ІІ Прикінцеві і перехідні положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», цим Порядком та іншими нормативними актами (п.2 Порядку №233).

Склад комісії затверджує Генеральний прокурор, який визначає її голову та секретаря (п.4 Порядку №233).

Організаційний і технічний супровід роботи комісії, підготовку проектів її документів, забезпечення фіксації засідань комісії за допомогою технічних засобів, своєчасне розміщення комісією інформації на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора, чи офіційному веб-сайті відповідної обласної (регіональної) прокуратури тощо може здійснювати робоча група, яка формується у кількісному складі залежно від потреби. Кількісний і персональний склад робочої групи визначаються Генеральним прокурором із числа працівників кадрових підрозділів органів прокуратури, а також осіб, які не є працівниками органів прокуратури (за їх згодою). Організація діяльності робочої групи визначається головою комісії.

Членам робочої групи надається доступ до матеріалів атестації, що формуються відповідно до Порядку проходження прокурорами атестації, для їх обробки та підготовки до розгляду членами комісії (п.16 Порядку №233).

Як вже зазначалось судом, підставою для прийняття рішення про неуспішне проходження атестації позивача слугували обставини набрання ним за результатом складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, кількості балів, меншої від прохідного балу.

З матеріалів справи вбачається та не спростовується позивачем, що останній за результатом іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички набрав 90 балів, що становить менше необхідного мінімально допустимого балу, встановленого наказом Генерального прокурора від 21.02.2020 № 105.

При цьому, посилання позивача на те, що прохідний бал встановлений відповідачем 1 до першого етапу атестації в порушення вимог п. 5 розділу ІІІ Порядку проведення атестації, суд відхиляє, оскільки вказана обставина не порушує права або інтереси позивача. Навпаки, визначення прохідного балу попередньо свідчить про прозорість, неупередженість і однаковий підхід до учасників тестування

Як вже зазначалось судом, метою проведення атестації прокурорів є надання оцінки їхній професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності. Кожен з етапів атестації прокурорів має на меті проявити і оцінити різні аспекти його професійної підготовки і кваліфікації.

Суд зазначає. що результат складеного прокурором іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички є одним з етапів проходження атестації, тобто самостійним показником визначення рівня його професійної компетентності.

Під час проведення атестації Комісія вирішує питання відповідності прокурора здійснювати свої повноваження, а тому така особа повинна підтвердити свою відповідність за певними критеріями та відповідними показниками у тій послідовності, яку встановила комісія.

Слід зазначити, що твердження позивача про необґрунтованість проведення II етапу атестації, оскільки він не пов`язаний з безпосередньо виконуваною роботою останнього є безпідставними, оскільки тестування на загальні здібності та навички включено до процесу атестації прокурорів, з метою з`ясування загального рівня їх здібностей, компетентності, як однієї з характеризуючих ознак для визначення професійності.

При цьому суд зазначає, що Порядок № 221, який встановлює такий етап атестації, як нормативно-правовий акт не є предметом оскарження у цій справі, є чинними і в судовому порядку не скасований.

За правилами пункту 16 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Таким чином, результати атестації ОСОБА_1 на етапі складання ним іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички об`єктивно свідчать про наявність підстав для ухвалення першою кадровою комісією рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

У пункті 41 звіту Венеціанської Комісії від 25-26 березня 2011 року зазначено, що наразі можливий консенсус щодо обов`язкових елементів (як формальних, так і матеріальних або субстантивних) поняття «верховенство права», зокрема, таких, як законність, в тому числі прозорий, підзвітний і демократичний порядок введення законів у дію; правова визначеність; заборона свавілля; доступ до правосуддя у незалежних і неупереджених судах, в тому числі судовий контроль за адміністративними актами; дотримання прав людини; недискримінація та рівність перед законом.

Тобто принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи. У рішенні від 10 грудня 2009 року «Михайлюк та Петров проти України» (заява №11932/02) зазначено, що <… вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступно відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права…>.

Суд зазначає, що мета, процедура та правові наслідки атестації прокурорів чітко визначені та врегульовані Законом №113-ІХ. Положення цього закону, що регулюють процедуру проходження атестації прокурорів, є зрозумілими, точними і передбачуваними. Вказане підтверджується поданням позивачем заяви про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Подаючи заяву про переведення на посаду прокурора в обласну прокуратуру та про намір пройти атестацію, позивач цілком і повністю був ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації та погодився на їх застосування.

Тобто, позивач розумів наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації та можливе звільнення з підстав, передбачених Законом № 113-ІХ.

В іншому випадку, позивач мав право відмовитись від проведення такої атестації та не подавати відповідної заяви чи окремо оскаржувати відповідний Порядок проходження прокурорами атестації, чого останнім зроблено не було.

Таким чином, оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, зваживши всі аргументи та доводи сторін, суд вважає, що Перша кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур, приймаючи спірне рішення, діяла в межах повноважень та у спосіб, що встановлений Законом №113-ІХ, з дотриманням принципів пропорційності та законності.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неналежного, упередженого розгляду кадровою комісією заяви позивача про повторне проходження іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, з огляду на наступне.

Так, у протоколі першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10.04.2020 № 8 відображено розгляд заяви ОСОБА_1 про повторне проходження тестування та відмовлено в задоволенні такої. При цьому, суд звертає увагу на те, що всі заяви прокурорів про повторне проходження тестування з огляду на технічні збої в системі та неналежну роботу програмного забезпечення, залишено без задоволення з мотивів не звернення до представників кадрової комісії та робочої групи для фіксації технічної несправності комп`ютерної техніки чи програмно-апаратного комплексу у відповідних актах, відтак комісія вказала, що такі звернення прокурорів є непідтвердженими, а тестування з боку заявників було завершено.

Водночас, зі змісту наведеного протоколу вбачається, що заяви прокурорів, про повторне проходження тестування, які підтверджені відповідними актами про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин, - задоволено та призначено дату іспиту на додатковий день.

Отже, на переконання суду, з огляду на відсутність складеного під час проходження тестування позивача акту про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора підстав, розгляд заяви позивача є належним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства з питань роботи комісії, та не свідчить про неоднаковий підхід комісії до вирішення питання призначення дати повторного тестування.

Також, як комісія обґрунтовано послалася на пункт 7 розділу І Порядку № 221, яким передбачено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається.

З огляду на викладене, за наслідками розгляду заяви позивача Перша кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур протоколом № 8 від 10.04.2020 підставно відмовила у призначенні нового дня складання позивачем іспиту.

Не заслуговують на увагу і доводи представника позивача стосовно прийняття Першою кадровою комісією оскарженого рішення з порушенням встановленої Генеральним прокурором процедури прийняття рішень у зв`язку з відсутністю голови комісії, оскільки відповідно до змісту протоколу №6/1 засідання першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 02.04.2020 (т. 2, а.с.222-223), ОСОБА_3 , якого обрано головою комісії на підставі змін, внесених до наказу Генерального прокурора №77 від 07.02.2020, звільнено з органів прокуратури, виконувачем обов`язків голови комісії обрано саме ОСОБА_5 , за головуванням якого і прийнято оскаржуване позивачем рішення про неуспішне проходження ОСОБА_10 тестування.

Також, суд не бере до уваги посилання сторони позивача на інформацію ТОВ "Сайметрікс-Україна" наведену у листах 02.03.2020 №20320-1 та від 27.04.2020 №270420-1 щодо збоїв у роботі програмного забезпечення 02.03.2020 під час тестування на загальні здібності, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що вказані обставини вплинули на належне проведення іспиту позивача саме 04.03.2020.

Як вбачається з відомості про результати тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, позивач завершив тестування про що свідчить підпис у відомості про результати тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної

Сам факт звернення прокурора із заявами про технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження ним тестування не є доказом їх наявності, а може свідчити про намагання спростувати або оскаржити отриманий негативний результат.

На переконання суду, позивач вважаючи свої права порушеними та неможливість у належний спосіб скласти тестування повинен був відразу звернутися до комісії чи відповідних посадових осіб із заявою та не завершувати тестування з причин наявності технічних несправностей, чого зроблено не було, що викликає сумніви в наявності перешкод для складання іспиту.

При цьому, до матеріалів справи не надано жодних доказів переривання іспиту позивача з технічних або інших причин, наявності причин, з яких вказаний іспит не міг відбутися.

Висновок суду не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах, при цьому відповідачем 1 надано належні докази на підтвердження своєї позиції, відтак доводи позивача стосовного того, що отриманий ним результат у 90 балів є наслідком технічних збоїв є необґрунтованими.

Щодо позовної вимоги про скасування наказу про звільнення позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом раніше, спірним наказом прокурора Івано-Франківської області №288к від 28.04.2020 позивача звільнено з посади на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру". При цьому підставою винесення такого слугувало рішення першої кадрової комісії від 10.04.2020 №304, яке судом визнано є обґрунтованим, відтак, з огляду відмову у задоволенні судом першої позовної вимоги, підлягає до задоволення вимога про скасування наказу як похідна від первинної.

Надаючи оцінку підставам звільнення ОСОБА_1 , які зазначені в оскаржуваному наказі суд зазначає наступне.

Так, відповідно до наказу від 28.04.2020 року № 288к Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Івано-Франківської області, позивач звільнений з прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону №1697.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 51 Закону №1697 прокурор звільняється з посади у разі: ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Натомість відповідно підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону №113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови настання однієї із наступних підстав: рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

При цьому перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту.

Аналізуючи наведене вище, слід прийти до висновку, що законодавець фактично доповнив Законом №113-ІХ підстави для звільнення прокурора передбачені у пункті 9 частини 1 статті 51 Закону №1697. При цьому згідно логіки законодавця, наявність підстав для звільнення прокурора передбачених пунктом 19 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону №113-ІХ (в тому числі наявність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури) є безумовною підставою для звільнення такого прокурора на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону №1697 навіть у разі відсутності ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Будь-яке інше тлумачення цієї норми буде неправильним та унеможливить звільнення прокурора, який не пройшов атестацію, внаслідок чого не буде досягнута мета та цілі Закону №113-ІХ (кадрове перезавантаженням органів прокуратури шляхом атестації чинних прокурорів, а також надання можливості всім доброчесним кандидатам, які мають належні теоретичні знання та практичні навивки, на конкурсних засадах зайняти посаду прокурора у будь-якому органі прокуратури; є створення передумов для побудови системи прокуратури, діяльність якої базується на засадах ефективності, професійності, незалежності та відповідальності).

Водночас суд звертає увагу, що тлумачення положень Законів №1697 та №113-ІХ через призму підходу застосованого позивачем у позовній заяві, унеможливить звільнення прокурора, який не пройшов атестацію, оскільки реалізація положень пункту 9 частини 1 статті 51 Закону №1697 можлива виключно із врахуванням статті 60 цього ж Закону, що фактично створює додаткові обмеження для звільнення такого прокурора.

Суд погоджується, що застосована в Законі №113-ІХ юридична техніка в частині формування норм щодо звільнення особи є невдалою, однак така воля законодавця, який висловлює волю народу. Факт наявності чинного рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором є підставою звільнення такого прокурора на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону №1697.

Таким чином суд зазначає, що прокурор Івано-Франківської області був уповноважений приймати оскаржуваний наказ, за наявності правомірного рішення кадрової комісії, що зокрема слідує з положень пункту 3 частини 1 статті 11 Закону №1697.

При цьому, застосування до спірних правовідносин положень статті 235 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, суд вважає помилковим.

Так, правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Конституція України, Закон №1697 та інші закони України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 4 Закону № 1697).

Згідно з частиною 3 статті 16 Закону №1697 прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.01.2018 по справі №803/31/16, від 30.07.2019 по справі №804/406/16, від 08.08.2019 по справі №813/150/16.

Отже, положення Кодексу законів про працю України не підлягають застосуванню до правовідносин щодо звільнення прокурора з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.10.2019 по справі № 804/211/16.

Відтак, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що наказ прокурора Івано-Франківської області від 28.04.2020 № 288к є таким, що прийнятий у межах, спосіб та порядку, що визначенні чинним законодавством, а тому підстави для його скасування, на переконання суду, відсутні.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про дискримінаційні умови під час складання ним іспитів в один день - 04.03.2020 у порівнянні із складанням іспитів прокурорами Генеральної прокуратури України в різні дні, оскільки відповідна процедура проходження тестування не була передбачена Порядком №221 на момент складання іспитів прокурорами Генеральної прокуратури України, у той час як на момент проходження тестування позивачем до Порядку №221 були внесені зміни наказом Офісу Генерального прокурора від 04.02.2020 №65.

Зазначені наказ та Порядок є чинними та судом протиправними не визнавались.

Окрім того, приписи Порядку №221 не передбачали жодних обмежень у часі дня складання іспиту, а тому вказані вище доводи позивача не знайшли свого законодавчого підтвердження.

При цьому, суд також погоджується з аргументами відповідачів про те, що часу для підготовки у позивача було достатньо, а проведення двох іспитів в один день пов`язане з необхідністю забезпечення безперечності роботи регіональних прокуратур та оптимізацією витрат часу та ресурсів прокурорів на участь у атестації.

Суд також не приймає до уваги і зауваження сторони позивача щодо ТОВ "Сайметрікс-Україна" як провайдера адаптивного тестування загальних здібностей, роботи програмного забезпечення "Аналітична система оцінки знань" та інших доводів щодо використанням технічних засобів та програмного забезпечення, яке забезпечено не Офісом Генерального прокурора, неналежність комп`ютерної техніки, дій осіб щодо оренди техніки тощо, оскільки дані обставини перебувають поза межами адміністративного спору та юрисдикції.

До того ж, ні в Законі № 113-ІХ, ні в Законі України "Про прокуратуру", ні у Порядку проходження прокурорами атестації № 221 чи Порядку роботи кадрових комісій не вказані вимоги щодо програмного забезпечення, яке може використовуватися для складання іспиту. Тобто нормативними актами не встановлено вимог для захищеності програмного забезпечення, які б потребували погодження з третіми особами.

При цьому, під час тестування було вжито всіх необхідних заходів безпеки, які б гарантували захист від втручання третіх осіб. Зокрема, доступ до серверів та програмного забезпечення мали винятково члени робочої групи кадрової комісії, а доступ до програмного забезпечення за межами приміщення був неможливий. Вказані обставини не спростовані позивачем, а також не доведено зворотнє будь-якими допустимими доказами.

З огляду на встановлені обставини справи, суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_8 , як і позивач неуспішно пройшов тестування на загальні здібності та навички 04.05.2020, що стало підставою його звільнення, а відповідний спір перебуває на розгляді в Івано-Франківському окружному адміністративному суд.

Однак, тільки з огляду на своє нейтральне становище фізична особа, як свідок, здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися.

Відтак, з огляду на участь свідка у спірних правовідносинах, що мали місце 04.05.2020, та наявість у нього аналогічного спору із відповідачами, суд критично оцінює об`єктивність наданих ним свідчень.

Враховуючи всі вищенаведені обставини та висновки, суд дійшов переконання про те, що рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №304 від 10.04.2020 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки" та наказ прокурора Івано-Франківської області №288к від 28.04.2020, яким ОСОБА_1 звільнено з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру, є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно, не упереджено, розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а відтак, правових підстав для визнання таких рішенні і наказу протиправними та їх скасування суд не вбачає.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача з займаної посади, підстави для задоволення таких позовних вимог у суду також відсутні.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та рішення суду по суті спору не змінюють.

В контексті зазначеного, суд вважає необхідним вказати, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи те, що представниками відповідачів належним чином обґрунтовано та підтверджено відповідними доказами правомірність оскаржених рішень, а доводи позивача та його представника законності їх дій та рішень відповідачів не спростовують, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для стягнення судових витрат з відповідачів у суду відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Представник позивача - адвокат Мигаль Христина Орестівна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , вул.Борщагівська, буд.206, оф.104, м.Київ);

Відповідачі: Офіс Генерального прокурора ( , вул.Різницька, 13/15, м.Київ-11);

Івано-Франківська обласна прокуратура ( , вул.Грюнвальдська,11, м.Івано-Франківськ),

Керівник Івано-Франківської обласної прокуратури ( , вул.Грюнвальдська,11, м.Івано-Франківськ).

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.

Рішення складене в повному обсязі 04 січня 2021 р.