Справа № 944/3011/20
Суддя: Швед Н. П.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/3011/20
Провадження №2-а/944/185/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Козака О.П.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ДП18 №829665 про адміністративне правопорушення від 30 червня 2020 року-,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ДП18 №829665 про адміністративне правопорушення від 30 червня 2020 року.

В обґрунтування позову зазначає, що 30 червня 2020 року о 12 год 40 хв вона керуючи транспортним засобом марки «Хюндай Сантафе», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Хорватській у м.Львові здійснила його стоянку на узбіччі дороги, де звично зупиняються транспортні засоби. В подальшому вирішивши свої особисті справи, вона повернулася до транспортного засобу, проте такого на місці не виявила. Вона була переконана, що його викрали, тому зателефонувала за номером телефону екстреної служби поліції «102». В телефонному режимі їй повідомили, що вона повинна з`явитися до територіального органу Національної поліції для винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В цей же день, 30.06.2020року інспектором патрульної поліції у м.Львові, командиром взводу №1, роти №4, батальйону №1 Коханом Д.С. було винесено постанову серії ДП18 №829665 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн 00 коп. Відповідно до змісту постанови, вона 30.06.2020року о 13 год 00 хв за адресою: вул.Хорватська, 6 м.Львові, будучи водієм транспортного засобу марки «Хюндай Сантафе», номерний знак НОМЕР_1 , здійснила його стоянку на газоні, та в місці, що суттєво перешкоджало проведенню робіт по відновленню трав"яного покриву, чим порушила п.15.9 "є", 15.10 «є» ПДР України, тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, оскільки інспектором патрульної поліції було неправильно застосовано норми чинного законодавства. Адже відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП настає за: «Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху».

Проте, вона не порушила норми даної статті і не створила загрози безпеці дорожнього руху чи загрозу для пішоходів, оскільки здійснила зупинку транспортного засобу на узбіччі дороги. Твердження інспектора проте, що стоянка була здійснена на газоні та в місці, що суттєво перешкоджає проведенню робіт по відновленню трав"яного покриву, є надуманим, що підтверджується наданими фото.

Звертає увагу на те, що відповідно до п.6 «Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання», у разі відсутності водія, транспортного засобу якого доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку або блокується, поліцейський залишає на місці, де був автомобіль, або під склоочисниками заблокованого автомобіля повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу та необхідність прибуття такого водія до територіального органу Національної поліції для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Однак не залишивши жодного повідомлення її транспортний засіб доставлено на спеціальний майданчик. Вартість послуг, які вона оплатила за транспортування та зберігання автомобіля становлять 1010 гривень.

Просить позовну заяву задовольнити. Визнати дії інспектора патрульної поліці у м.Львові Кохана Д.С. щодо складання постанови серії ДП18 №829665 від 30.06.2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП незаконними. Постанову серії ДП18 №829665 від 30.06.2020 року скасувати та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач уточнила заявлені вимоги, просить скасувати постанову серії ДП18 №829665 від 30.06.2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі. Від решти позовних вимог відмовилась.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання повторно не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача відзиву на позов та будь-яких доказів у визначений строк, які б спростовували доводи позивача не подав.

29.09.2020 року представник відповідача на адресу суду скерував клопотання, у якому просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами та доказами.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які містяться в матеріалах провадження, встановив наступне.

Згідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №829665 від 30.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності від 30.06.2020 року ОСОБА_1 вбачається, що така о 13 год 00 хв за адресою: вул.Хорватська, 6 м.Львів, будучи водієм транспортного засобу марки «Хюндай Сантафе», номерний знак НОМЕР_1 , здійснила його стоянку на газоні, та в місці, що суттєво перешкоджало проведенню робіт по відновленню трав"яного покриву, чим порушила п.15.9 "є", 15.10 «є» ПДР України, тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн 00 коп.

Однак, як вбачається з долучених позивачем фотографій, автомобіль позивача припаркований біля будинку на асфальтній дорозі, де відсутнє місце для прокладення газону та не створює перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, відтак слід вважати, що дана постанова винесена без з"ясування обставин та необгрунтована.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки н а смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, тоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та

об?єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Із матеріалів справи вбачається, що свідків правопорушення не встановлено, не відібрано у них пояснення. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

В оспорюваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст.7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення вказане у постанові про накладення адміністративного стягнення, суду відповідачем не представлено. У матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту п.п.15.9 «є», 15.10 "є" Правил дорожнього руху України, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Також відповідач не подав відзиву на позов, не долучив відеоспостереження, не спростовував доводів позивача щодо неправомірності прийнятого рішення про накладення адміністративного стягнення та на неодноразові виклики суду не з`явився в судове засідання.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесеної інспектором патрульної поліції у м.Львові Коханом Д.С. постанови, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, прийнятою без повного та об`єктивно з`ясування усіх фактичних обставин, а тому підлягає скасуванню та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 242-244, 246, 268, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ДП18 №829665 про адміністративне правопорушення від 30 червня 2020 року - задовольнити.

Постанову серії ДП18 №829665 від 30.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Швед Н.П.