Справа № 140/15410/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/15410/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Любешівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Любешівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з березня 2007 року позивач працювала на посаді заступника начальника відділу виконання бюджету управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області і їй було присвоєно 13 ранг державного службовця, далі 12 ранг, пізніше присвоїли 11 ранг. З 2016 року позивач була призначена головним спеціалістом у зв`язку із зміною структури управління, залишивши 11 ранг. За новим Законом України «Про Державну службу» від 10.12.2015 року їй з 01.05.2016 року присвоєно 9 ранг держслужбовця.

29.03.2017 року позивач була звільнена з посади головного спеціаліста управління Пенсійного фонду в Любешівському районі в порядку переведення на посаду спеціаліста 2 категорії Любешівської селищної ради, розпорядженням селищного голови № 12-ос від 30.03.2017 року їй присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Позивач вказує, що їй, як особі, яка призначається на посаду до органу місцевого самоврядування та має ранг державного службовця, не було збережено при встановленні рангу посадової особи місцевого самоврядування наявного 9 рангу державного службовця.

У зв`язку з чим позивач звернулась за роз`ясненням до Національного агентства України з питань державної служби з приводу правильності встановлення їй рангу при переведенні на посаду в орган місцевого самоврядування.

Згідно з відповіддю Національного агентства України з питань державної служби від 28.11.2019 року №8628/13-19 при переведенні в орган місцевого самоврядування їй мали б присвоїти 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

25.09.2020 року позивач звернулась із письмовою заявою до селищного голови з проханням перевірити правильність встановлення їй рангу державного службовця та присвоєння 9 рангу.

Однак листом № Ш-785 від 29.09.2020 року відповідачем відмовлено в перегляді правильності присвоєного рангу посадової особи місцевого самоврядування та присвоєнні 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

У зв`язку з наведеним просить визнати протиправною бездіяльність Любешівської селищної ради щодо відмови в перегляді правильності присвоєного їй рангу посадової особи місцевого самоврядування та присвоєнні 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування та зобов`язати відповідача переглянути правильність встановленого їй рангу та присвоїти 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні» встановлено сім категорій посад. До сьомої категорії посад віднесено посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад. Статтею 15 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Особам, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15,14 і 13 ранг.

29.03.2017 року позивач припинила державну службу, а з 30.03.2017 року вона була призначена на посаду спеціаліста II категорії виконавчого комітету Любешівської селищної ради, склала присягу посадової особи місцевого самоврядування та їй присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування. 04.09.2018 року позивач призначена на посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку, звітності, контролю та господарського забезпечення управління фінансів Любешівської селищної ради, яку на даний час обіймає. Вказані вище посади позивача відносяться до сьомої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Зазначив, що органом місцевого самоврядування правильно встановлено позивачу ранг посадової особи місцевого самоврядування.

При цьому, твердження позивача про те, що їй необхідно призначити 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування у зв`язку з тим, що саме такий ранг вона мала при переході з державної служби на службу в орган місцевого самоврядування вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 3 Закону України «Про державну службу» його дія не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

Пунктом 4 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що у разі переходу посадової особи органу місцевого самоврядування на державну службу рівнозначної чи нижчої категорії посад їй присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин 1-2 статті 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу. Посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення Присяги.

Пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні» визначено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Положення статті 39 Закону України «Про державну службу» суперечать положенням статті 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування України», що в свою чергу не надає відповідачу права на присвоєння позивачу рангу посадової особи місцевого самоврядування, рівнозначного раніше присвоєному їй рангу державного службовця. Чинним законодавством не передбачено при переході особи з посади державного службовця на посаду в орган місцевого самоврядування присвоєння їй рангу посадової особи місцевого самоврядування на рівні присвоєного їй рангу державного службовця.

Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19.03.2007 року по 29.03.2017 року працювала в Управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, зокрема, з 01.03.2016 року на посаді головного спеціаліста бюджетно-фінансового сектора, при цьому, 01.05.2016 року позивачу було присвоєно 9 ранг державного службовця відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII.

30.03.2017 року позивача призначено в порядку переведення на посаду спеціаліста II категорії виконавчого комітету Любешівської селищної ради та згідно розпорядження від 30.03.2017 року №12-ос їй присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Вищевказані обставини підтверджуються записами у трудові книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

Як стверджує позивач, у жовтні 2019 року вона звернулася за роз`ясненням до Національного агентства України з питань державної служби щодо правильності встановлення їй рангу при переведенні на посаду в орган місцевого самоврядування.

З листа Національного агентства України з питань державної служби від 28.11.2019 року №8628/13-19 слідує, що особі, яка призначається на посаду до органу місцевого самоврядування та має ранг державного службовця, присвоєний відповідно до вимог Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу» або Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу», присвоюється ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу державного службовця, якщо Законом не передбачено присвоєння вищого рангу посадової особи місцевого самоврядування. Враховуючи наведене зазначено, що позивачу мали присвоїти 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу державного службовця.

25.09.2020 року позивач звернулася до Любешівського селищного голови із зверненням, у якому зазначила, що їй, як особі, яка призначається на посаду до органу місцевого самоврядування та має ранг державного службовця, не збережено при встановленні рангу посадової особи місцевого самоврядування наявного 9 рангу державного службовця, у зв`язку з чим просила переглянути правильність встановлення рангу. Також додала лист-відповідь Національного агентства України з питань державної служби від 28.11.2019 року №8628/13-19.

Листом від 29.09.2020 року №Ш-785 Любешівська селищна рада повідомила позивача про те, що статтею 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування ранги присвоюються в межах відповідної категорії посад, а саме, особам, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг. У зв`язку із вищевикладеним при призначенні позивача 30.03.2017 року на посаду спеціаліста II категорії виконавчого комітету Любешівської селищної ради, яка віднесена до сьомої категорії посад місцевого самоврядування, їй присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад. Відповідно до статті 15 вказаного Закону посадова особа місцевого самоврядування може бути позбавлена присвоєного відповідно до цього Закону рангу лише за вироком суду. Також повідомлено, що згідно статті 3 Закону України «Про державу службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII дія цього закону не поширюється, зокрема, на посадових осіб місцевого самоврядування. Враховуючи вищевикладене, підстав для перегляду позивачу рангу та встановлення його на рівні рангу, присвоєного їй відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, немає.

Позивач, не погоджуючись з такою відмовою відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон України № 889).

Частинами першою і другою статті 1 Закону України № 889 визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Відповідно до статті 38 Закону України № 889 прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, здійснюються з урахуванням категорій посад державної служби та рангів державних службовців як виду спеціальних звань, що їм присвоюються.

Згідно із статтею 39 Закону України № 889 встановлюється дев`ять рангів державних службовців.

Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями визначаються Кабінетом Міністрів України.

Співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів.

У разі переходу на посаду нижчої категорії або звільнення з державної служби за державним службовцем зберігається раніше присвоєний йому ранг.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад.

Ранги присвоюються відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації, результатів роботи.

Разом з тим, згідно з пунктами 2-4 Розділу VII «Прикінцевих та Перехідних положень» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

З набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України «Про державну службу».

У разі переходу посадової особи органу місцевого самоврядування на державну службу рівнозначної чи нижчої категорії посад їй присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до цього Закону.

Таким чином, при призначені особи на посаду в орган місцевого самоврядування, яка має ранг державного службовця, присвоєний відповідно до Закону України «Про державну службу», їй присвоюється ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу державного службовця.

Враховуючи вищенаведене, при призначенні ОСОБА_1 з 30.03.2017 року на посаду спеціаліста II категорії виконавчого комітету Любешівської селищної ради їй мав бути присвоєний 9 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 500, Національне агентство України з питань державної служби (НАДС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується i координується Кабінетом Мiнiстрiв України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, здійснює функціональне управління державною службою в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті).

Пунктом 3 вказаного Положення передбачено, що основними завданнями НАДС є, зокрема, участь у формуванні державної політики у сфері служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 4 Положення НАДС відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує нормативно-правове регулювання у сфері державної служби та служби в органах місцевого самоврядування; оприлюднює на офіційному веб-сайті НАДС узагальнені роз`яснення з питань застосування Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та служби в органах місцевого самоврядування.

На офіційному веб-сайті НАДС оприлюднено роз`яснення від 23.10.2018 року № 1-р/з-омс щодо присвоєння рангів посадових осіб місцевого самоврядування особам, які призначаються на посади в органи місцевого самоврядування та мають ранги державних службовців, відповідно до яких особі, яка призначається на посаду до органу місцевого самоврядування та має ранг державного службовця, присвоєний відповідно до вимог Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу» або Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу», присвоюється ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу державного службовця, якщо Законом не передбачено присвоєння вищого рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Аналогічна позиція викладена у листі-відповіді Національного агентства України з питань державної служби від 28.11.2019 року №8628/13-19 на звернення ОСОБА_1 щодо правильності встановлення їй рангу при переведенні на посаду в орган місцевого самоврядування.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першої статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи, зокрема, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з метою належного способу захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправною відмови Любешівської селищної ради, викладеної в у листі від 29.09.2020 року №Ш-785, у перегляді присвоєного позивачу рангу посадової особи місцевого самоврядування та у присвоєнні їй 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування, зобов`язання відповідача переглянути правильність встановленого позивачу рангу посадової особи місцевого самоврядування та присвоїти їй 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Любешівської селищної ради, викладену у листі від 29.09.2020 року №Ш-785, у перегляді присвоєного ОСОБА_1 рангу посадової особи місцевого самоврядування та у присвоєнні їй 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Зобов`язати Любешівську селищну раду переглянути правильність присвоєного ОСОБА_1 рангу посадової особи місцевого самоврядування та присвоїти ОСОБА_1 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: Любешівська селищна рада (44201, Волинська область, смт. Любешів, вулиця Бондаренка, 90А, ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич