Справа № 640/3281/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 січня 2021 року

м. Київ

справа № 640/3281/20

адміністративне провадження № К/9901/35121/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Рахункової палати на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №640/3281/20 за позовом ОСОБА_1 до Рахункової палати про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Рахункової палати, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Рахункової палати від 17 січня 2020 року №27-к «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

12 жовтня 2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2020 року та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано Наказ Рахункової палати «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 17 січня 2020 року №27-к.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, Рахункова палата вдруге подала касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, надіславши її 17 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку, до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України").

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року і залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з наступних підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, справа №640/3281/20 була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Так, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню рішення, зокрема судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Скаржник, з урахуванням особливостей оскарження судового рішення, розглянутого у порядку спрощеного провадження, зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктами «б» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване судове рішення підлягає касаційному оскарженню.

Вказує, що він позбавлений можливості спростувати обставини, які встановлені оскаржуваним судовим рішенням при розгляді інших справ, у яких ОСОБА_1 звернувся з позовом до Рахункової палати, а саме: №640/11462/20, №761/11583/20, №640/7702/20.

Також Рахункова палата зазначає, що визнавши протиправним та скасувавши спірний наказ, з позиції формального недоліку в поданні Дисциплінарної комісії, суд апеляційної інстанції не дослідив і не спростував сам факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Крім цього, відповідач вказує, що ця справа має для нього виняткове значення, оскільки оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ставить під сумнів компетентність та авторитет як дисциплінарної комісії, так і самої Рахункової палати, що може мати наслідком втрати до неї довіри як до органу зовнішнього державного фінансового аудиту.

У касаційній скарзі, як на підставу для відкриття касаційного провадження, скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

В обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження відповідач покликається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні послався на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 19 січня 2019 року у справі №805/4496/16-а, правовідносини у якій не є подібними до правовідносин у цій справі. Однак, таке обґрунтування підстав звернення з касаційною скаргою не є достатнім у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.

Слід зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги в частині, зокрема, зазначення підстав касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України. Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судом попередньої інстанції рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 640/3281/20.

Окрім іншого, у касаційній скарзі скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Проте, оскільки Суд встановив, що касаційну скаргу належить повернути у зв`язку з тим, що у ній не викладені передбачені КАС України підстав для касаційного оскарження, клопотання про поновлення строку на таке оскарження Суд не вирішує.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Рахункової палати на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 640/3281/20 за позовом ОСОБА_1 до Рахункової палати про визнання протиправним та скасування наказу повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду