Справа № 806/2336/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про зупинення провадження у справі)

12 березня 2019 року м. Житомир справа № 806/2336/18

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення 1188750,00 грн,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" частину чистого прибутку (доходу), суму якого він самостійно визначив у розмірі 1188750,00 грн з рахунків у банках, що обслуговують платника.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін, судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, яке занесено до протоколу судового засідання.

Під час розгляду справи в порядку письмового провадження від Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" надійшла заява про зупинення провадження по справі.

Заява мотивована тим, що позивачем самостійно та в односторонньому порядку зараховано сплачені підприємством кошти за Розрахунком з частини чистого прибутку від 06.02.2018 в сумі 1188750 грн в погашення спірної заборгованості зі сплати частини чистого прибутку в розмірі 1075385 (860308+215077) грн, що є предметом спору у справі №806/768/16. На переконання позивача, внаслідок таких дій контролюючого органу штучно створено підстави для формування у ДП «ЖЛГЗ» податкового боргу на суму 1 188 750,00 грн.

При цьому вказано, що постановою Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 806/111/13-а касаційну скаргу Житомирської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишено без задоволення. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року у справі № 806/111/13- а залишено без змін. Предметом розгляду справи № 806/111/13-а було дослідження обставин щодо реальності операцій з поставки основних засобів від ТОВ «Інвест Капітал Груп» в 2011 році на суму 4 847 076 грн.

Під час знаходження адміністративної справи № 806/111/13-а в суді касаційної інстанції, фіскальний орган прийняв нову кардинально протилежну позицію щодо поставок основних засобів від ТОВ «Інвест Капітал Груп» в 2011 році на суму 4 847 076 грн, та на підставі акту позапланової перевірки № 2246/06-25-22-02/00375504 від 18.11.2015 визнав такі поставки належними, однак відніс кредиторську заборгованість підприємства перед ТОВ «Інвест Капітал Груп» як безнадійну заборгованість до складу іншого доходу в період 2014 року, внаслідок чого податковим повідомленням-рішенням № від 10.06.2016 збільшив суми грошового зобов`язання підприємства за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств у розмірі 860308 грн за основним платежем та 215077 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, що стало предметом розгляду вже у новій справі №806/768/16 за позовом ДП «ЖЛГЗ».

Ухвалою Вищого адміністративного Суду від 27.09.2017 по справі №806/768/16 відкрито провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Житомирський лікеро-горілчаний завод» на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року.

Отже, визначений ОВП ДФС податковий борг підприємства на суму 1 188 750,00 грн, що є предметом розгляду у справі №806/2336/18, є похідним від двох судових спорів, які одночасно перебували в судовому провадженні, та є взаємовиключні по суті:

- визнання фіскальним органом нікчемності угод з ТОВ «Інвест Капітал Груп» щодо поставок в 2011 році підприємству основних засобів на суму 4 847 076 грн (справа № 806/111/13-а, яка розглянута касаційною інстанцією на користь ДП «ЖЛГЗ»)

- віднесення фіскальним органом цих же 4 847 076 грн до складу іншого доходу як безнадійної кредиторської заборгованість підприємства перед ТОВ «Інвест Капітал Груп» щодо поставок в 2011 році підприємству основних засобів (справа №806/768/16 в проваджені суду касаційної інстанції).

На переконання відповідача, предмет розгляду в адміністративній справі № 806/768/16 нерозривно пов`язаний із податковим боргом в сумі 1188750,00 грн, що є предметом розгляду адміністративної справи № 806/2336/18. У зв`язку із цим Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" вважає, що при розгляді даної адміністративної справи існують підстави, що зумовлюють об`єктивну неможливість її розгляду до набрання законної сили остаточного судового рішення Верховного Суду по справі за №806/768/16.

Вивчивши заяву про зупинення провадження в справі з урахуванням матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В контексті наведеного суд указує, що предметом дослідження в даній справі є питання наявності чи відсутності у відповідача заборгованості зі сплати чистого прибутку.

Матеріалами справи підтверджено, що 06.02.2018 Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" подано до ОВП ДФС розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, в якому підприємство самостійно визначило платіж у сумі 1188750,00 грн (термін сплати 11.03.2018).

Позивач, посилаючись на дані інтегрованих карток платника податків ДП "ЖЛГЗ" станом на 26.03.2018, вказав, що Підприємством суму визначених грошових зобов`язань самостійно перераховано не було, за відповідачем обліковується заборгованість з частини чистого прибутку (доходу) в розмірі 1188750,00 грн.

У свою чергу відповідач указував, що твердження ОВП ДФС щодо наявності заборгованості є помилковими, оскільки сума в повному обсязі була сплачена відповідно до платіжних доручень від 12.02.2018, 14.02.2018, 15.02.2018, 19.02.2018, із призначенням платежу в платіжних дорученнях: частина чистого прибутку за 4-й квартал 2017 року. ОВП ДФС самостійно зарахувало сплачені підприємством кошти за розрахунком з частини чистого прибутку від 06.02.2018 в сумі 1 188750 грн, в погашення спірної заборгованості зі сплати частини чистого прибутку в розмірі 1075385 (860308+215077) грн, що є предметом спору у справі №806/768/16. Внаслідок чого створено підстави для формування у ДП «ЖЛГЗ» податкового боргу на суму 1 188 750,00 грн. Натомість, фактично податковий борг підприємства на суму 1 188 750,00 грн є похідним від двох судових спорів, які одночасно перебували в судовому провадженні, та є взаємовиключні по суті:

- визнання фіскальним органом нікчемності угод з ТОВ «Інвест Капітат Груп» щодо поставок в 2011 році підприємству основних засобів на суму 4 847 076 грн (справа № 806/111/13-а, яка розглянута касаційною інстанцією на користь ДП «ЖЛГЗ»);

- віднесення фіскальним органом цих же 4 847 076 грн до складу іншого доходу як безнадійної кредиторської заборгованість підприємства перед ТОВ «Інвест Капітал Груп» щодо поставок в 2011 році підприємству основних засобів (справа №806/768/16 в проваджені суду касаційної інстанції).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.09.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Житомирський лікеро-горілчаний завод» на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі за позовом Державного підприємства «Житомирський лікеро-горілчаний завод» до Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Зважаючи на викладене, а також те, що обставини щодо підтвердження наявності (або відсутності) заборгованості є важливими для правильного вирішення даної справи по суті, суд вважає, що судове рішення в справі №806/768/16 може істотно вплинути на вирішення даної справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження в справі № 806/2336/18 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в адміністративній справі № 806/768/16.

Керуючись статтями 236, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Зупинити провадження в адміністративній справі № 806/2336/18 за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення 1188750,00 грн до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в адміністративній справі № 806/768/16.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Є.Ю. Романченко