Справа № 260/2192/20
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2020 року м. Ужгород№ 260/2192/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Марущак Г.Д.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область м. Ужгород, пл. Народна,4, ), в якому просить суд: "1. Визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо прийняття Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 та зменшення розміру її пенсії; 2. Скасувати Рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 377 від 23.04.2020 р. про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 ; 3. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Закарпатській області зробити перерахунок пенсії за попереднім розміром; 4. Зупинити дію Рішення про утримання переплати на час розгляду даного позову."

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у відкритті провадження в даній справі було відмовлено. Відповідно до вищевказаної ухвали суду позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами було повернутопозивачу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

04 листопада 2020 року вказана справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від суду від 05 листопада 2020 року залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався (оголошувалася перерва) у зв`язку з існуванням на те об`єктивних причин.

Свої позовні вимоги позивач мотивує наступним. Позивач, отримує пенсію за віком починаючи з жовтня 2016 року. При зверненні за призначенням пенсії у 2016 році подала всі необхідні документи, в тому числі і довідки про нарахування заробітної плати. У квітні 2020 року, листом № 0700-0422-8/11821, Головне управління ПФУ в Закарпатській області (Хустський відділ з питань виплати пенсій № 9), повідомило позивача про зміну розміру пенсії та у зв`язку із цим виникненням переплати в сумі 15346,27 грн. Відповідна переплата виникла за період з 06 жовтня 2016 року по 31 березня 2020 року. Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області прийнято Рішення № 377 від 23 квітня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з травня 2020 року до повного погашення. З вищевказаним рішенням позивач не погодився у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Крім того, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що з пенсіонера може бути стягнута сума пенсії, сплачена надміру, тільки внаслідок зловживань (недобросовісності) з боку пенсіонера або за наявності рахункової помилки. Жодного факту, який би стверджував, що є зловживання з його боку, відповідач не має.

У відзиві на позов представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, що позивачу, призначено пенсію по інвалідності з 04 червня 2007 року, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 06 жовтня 2016 року переведена на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви про призначення пенсії по інвалідності від 21 червня 2007 року було надано довідку за № 388 від 14 червня 2007 року про заробітну плату видану управлінням освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради ОСОБА_1 за 1989-1993 року з якої було обчислено пенсію. Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 03 вересня 2018 року № 19-1 було проведено інвентаризацію пенсійних справ. В ході інвентаризації було виявлено необхідність проведення перевірки достовірності видачі довідок довідки № 388 від 14 червня 2007 року, оскільки в окремих місяцях коефіцієнт заробітку склав 5,6. За результатами проведеної зустрічної перевірки було складено Акт № 38 від 13 січня 2020 року яким зафіксовано, що суми заробітної плати вказані в довідці № 388 від 14 червня 2007 року, виданої для обчислення пенсії гр. ОСОБА_1 відповідають первинним документам, крім липня 1989 року, листопада 1990 року, з січня 1992 року по грудень 1992 року. За 1992 рік у довідці невірно переведено суми заробітної плати у гривні. При цьому, слід зауважити, що позивачем особисто подано довідку про розмір заробітної плати, яка була врахована управлінням при призначенні пенсії та була підставою для нарахування та виплати пенсії, яка не відповідає дійсності, що є зловживанням з його боку. При цьому, заінтересованою особою у призначенні пенсії та збільшення її розміру є саме пенсіонер. Пенсійний фонд здійснює лише нарахування та виплату пенсії у разі звернення пенсіонера з заявою встановленого зразка за призначенням/перерахунком пенсії, з наданням саме пенсіонером довідки, та у разі виникнення відповідного права. В подальшому, на адресу Головного управління управлінням освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради було надано оновлену довідку № 5 від 16 січня 2020 року про заробітну плату позивачки. У зв`язку з надходженням оновленої довідки про заробітну плату позивача Головним управлінням приведено пенсійну справу у відповідність та виплату пенсії в попередньому розмірі припинено оскільки довідка № 388 від 14 червня 2007року, з якої було розраховано пенсію містила недостовірні відомості. За результатом впорядкування пенсійної виплати позивачки Головним управлінням було виведено переплату в сумі 15346,27 грн за період з 06 жовтня 2016 року по 31 березня 2020 року.

24 грудня 2020 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с.а.с. 111, 112).

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, враховуючи наявність достатньої кількості доказів у справі, а також строки розгляду вказаної справи, наявність правової позиції учасників справи щодо спірних правовідносин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Відповідна ухвала зафіксована у протоколі судового засідання.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову а повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта (а.с.а.с. 80, 81).

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивачу з 04 червня 2007 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а з 06 жовтня 2016 року позивач переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Під час розрахунку пенсії відповідачем було враховано довідки про заробітну плату, що видана управлінням освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради за № 388 від 14 червня 2007 року за 1989-1993 року з якої було обчислено пенсію (а.с. 85).

На підставі статті 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту - Закон України № 1058-IV) , відповідачем було проведено звірку достовірності вищезазначеної довідки з первинними документами, за результатами якої встановлено недостовірність даних зазначених у цій довідці, що призвело до переплати позивачу пенсії в сумі 15346,27 грн.

За результатами проведеної зустрічної перевірки було складено Акт № 38 від 13 січня 2020 року, яким зафіксовано, що суми заробітної плати вказані в довідці № 388 від 14 червня 2007 року, виданої для обчислення пенсії ОСОБА_1 не відповідають первинним документам. А саме: виявлено розбіжності по заробітній платі за липень 1989 року, листопад 1990 року та січень-листопад 1992 року. За 1992 рік у довідці невірно переведено суми заробітної плати у гривні (а.с.а.с. 95, 96).

Рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсії № 377 від 23 квітня 2020 року встановлено, що в ході проведення інвентаризації пенсійних справ, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 03 вересня 2018 року № 19-1, виявлено, що в довідці виданій управлінням освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради для розрахунку пенсії № 388 від 14 червня 2007 року за період з 1989-1993 роки, в окремих місцях, коефіцієнт заробітку склав 5,6. На підставі службової записки відділу з питань призначення та перерахунку пенсій проведено перевірку достовірності видачі довідки (акт зустрічної перевірки № 38 від 13 січня 2020 року), за результатами якої виявлено розбіжність по заробітній платі за липень 1989 року, листопад 1990 року та січень-листопад 1992 року. Сума переплати становить 15346,27 гривень. У зв`язку з чим, відповідачем було вирішено утримати з позивача 15346,27 грн починаючи з травня 2020 року до повного погашення (а.с. 83).

Відповідно до статті 50 частини 1 Закону України № 1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

З огляду на вищезазначену норму, сума пенсії, яка надміру виплачена, повертається лише у двох випадках - коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей.

У статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закону України № 1788-ХІІ) зазначено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до статті 102 Закону України № 1788-ХІІ, пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно зі статтею 103 Закону України № 1788-ХІІ, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695.

У пунктах 3, 4 Порядку встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери лише у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Підставою для прийняття відповідачем спірного Рішення є сам факт подання позивачем (фізичне надання відповідачеві), на його думку, недостовірних відомостей про суму заробітної плати, що була отримана у 1989-1993 роках.

Висновки відповідача про надміру виплачені суми пенсії ґрунтуються на даних пенсійної справи позивача та матеріалах перевірки первинних документів страхувальника, що стосуються відомостей, які враховані відповідачем під час перерахунку пенсії позивача у бік її збільшення.

Разом з цим, відповідач не навів у Рішенні обґрунтованих обставин щодо зловживань саме з боку позивача, щодо його обізнаності відносно недостовірності даних, які враховувались при обчисленні пенсії.

За змістом положень статті 1166 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зобов`язання з відшкодування шкоди виникає при наявності таких складових: протиправної поведінки; настання шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вину завдавача шкоди.

Згідно із статтею 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що за відсутності зловживань (недобросовісності) з боку пенсіонера, підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії відсутні.

Під час розгляду справи судом не було встановлено зловживань з боку пенсіонера (позивача) (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями).

Судом встановлено, що переплата по пенсії була нарахована позивачеві саме через помилку, що допущена не самим пенсіонером, а працівником управлінням освіти, релігії та у справах національностей Хустської міської ради.

Європейський суд з прав людини у пунктах 16, 17 рішення від 24 листопада 2016 року у справі "ТОВ "Полімерконтейнер" проти України" (Заява № 23620/05) наголосив, що першою і найбільш важливою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання з боку органів державної влади у мирне володіння майном має бути законним (див. рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" [ВП], № 31107/96, п. 58, ЄСПЛ 1999-II). Умова законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах "Хентріх проти Франції", від 22 вересня 1994 року, п. 42, серія A № 296-A, та "Кушоглу проти Болгарії", № 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року № 489/5808/16-а, від 07 лютого 2019 року № 344/6370/14-а та від 16 червня 2020 року № 756/6984/16-а.

Таким чином, оскільки відповідач не довів, що надмірна виплата пенсії є результатом дій позивача, суд дійшов висновку про протиправність спірного рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до статті 245 частини 4 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд зауважує, що скасування судом оскаржуваного рішення відповідача - автоматично повертає сторони правовідносин до попереднього стану, тобто до стану, яке існувало до ухвалення оскарженого рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, що утримані відповідно до рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 377 від 23 квітня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 139 частини першої КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір сплачений при зверненні до суду у розмірі 840,80 грн та судові витрати у розмірі 2102 грн при зверненні до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область м. Ужгород, пл. Народна,4, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області № 377 від 23 квітня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 сум пенсії, виплачених надміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, що утримані відповідно до рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 377 від 23 квітня 2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 коп.) грн та судові витрати у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 28 грудня 2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 31 грудня 2020 року.

СуддяС.Є. Гаврилко