Справа № 560/5551/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5551/20
РІШЕННЯ
іменем України

31 грудня 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 113570,01 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідача відраховано з Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, відтак, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

Вказав, що ОСОБА_1 під час навчання у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка на утримання ОСОБА_1 було витрачено: на грошове забезпечення - 24675,37 грн.; на речове забезпечення - 12896,52 грн.; на продовольче забезпечення - 75998,12 грн., всього на суму 113570,01 грн.

Зазначив, що відповідач зазначену суму вище коштів не відшкодував, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У встановлений судом строк відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив), інших заяв по суті справи чи клопотань до суду не надходило.

Суд, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, доходить висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що наказом начальника Військового інституту від 01.08.2016 № 149 на підставі наказу начальника Військового інституту (по особовому складу) від 01.08.2016 року № 13 PC ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу Військового інституту за спеціальністю "Правознавство" та поставлений на всі види забезпечення з 01.08.2016.

01.08.2016 відповідно до "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту та відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого навчального закладу.

Відповідно до наказу начальника Військового інституту (по особовому складу) від 01.08.2020 № 26 PC з ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Згідно із наказом начальника Військового інституту (по стройовій частині) від 01.08.2020 № 156 відповідача виключено із списків особового складу з 01.08.2020 року.

Згідно з довідками-розрахунками відповідних служб Військового інституту витрати на утримання відповідача пов`язані:

- з грошовим забезпеченням - 24675,37 грн.,

- з речовим забезпеченням - 12896,52 грн.,

- з продовольчим забезпеченням - 75998,12 грн.,

Загальна сума витрат на утримання відповідача становить 113570,01 грн.

відповідач ознайомився із сумою заборгованості отримавши примірник витягу з наказу начальника Військового інституту від 01.08.2020 № 156, що підтверджується:

- підписом відповідача на зворотньому боці витягу з наказу;

- підписом відповідача в Книзі реєстрації приписів військовослужбовцям, які вибувають до нового місця служби.

У зв`язку з тим, що в добровільному порядку ОСОБА_1 витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі не відшкодував, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Стаття 15 Закону України Про Збройні Сили України визначає, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 3 частини 1, частиною 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно пункту 1 "Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Пунктами 3, 4 "Порядку визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.

Відповідно до пункту 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу, у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу на посадах офіцерського складу курсант ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

Як було встановлено судом, утримання відповідача у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка здійснювалось шляхом здійснення грошового, речового, продовольчого забезпечення.

Отже, курсанти, які навчаються у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз - відсутні, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка фактичні витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у вищому військовому навчальному закладі у сумі 113570,01 (сто тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят гривень 01 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 грудня 2020 року

Позивач:Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (вул. Ломоносова, 81,Київ,03189 , код ЄДРПОУ - 22994521)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )

Головуючий суддя П.М. Майстер