Справа № 369/3361/20
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/3361/20
Провадження № 2-а/369/129/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.10.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді : Пінкевич Н.С.,

при секретарі: Одинцов О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Києва адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області, Батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції в Київській області, інспектора 1 батальйону 1 роти лейтенанта поліції батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Любчика Івана Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 03.03.2020 року за адресою м. Київ, вул. Кільцева дорога, 45 лейтенантом інспектором поліції Любчиком І.М. було складено постанову ЕАК №2189151 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зазначає, що відповідно до постанови водій керуючи ТЗ перевозив вантаж фактична маса якого згідно ТТН С-0303-клн перевищувала на 1139 кг, чим порушив п. 22 ПДР України. Також вказав, що в постанові інспектор зазначає ттн С0303-клн, в якій, начебто зазначено масу вантажу. Але ТТН виписується на кожну поставку товару для конкретного клієнту, а не на весь вантаж. Документ зазначений інспектором не є ТТН, підприємство не виписує загальну ТТН на весь вантаж, який перевозить водій на ТЗ протягом дня.

На підставі викладено просить скасувати постанову серії ЕАК №2189151 від 03.03.2020 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.03.2020 року відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

05.05.2020 на адресу надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначають , що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги позовної заяви є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що інспектором 1 батальйону 1 роти лейтенантом поліції батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Любчиком Іваном Миколайовичем

03.03.2020 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2189151, відповідно до якої ОСОБА_2 03.03.2020 року о 05:55:35 в місті Києві, вул. Кільцева дорога, 4Б керував транспортним засобом ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 та перевозив вантаж фактична маса якого згідно ттн С-0303- клн перевищувала на 1139 кг, чим прошив пункт 22 ПДР.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил перевезення вантажів, що передбачені зокрема статтею 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема ч.1 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, інспектор патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови без складання протоколу про адміністративне правопорушення діяв в межах наданих повноважень та порушень вимог чинного законодавства не допускав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільні дороги», який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 22.1 Правил дорожнього руху України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу, причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 3 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування» від 10.10.2013№ 1007/1207 (далі Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Згідно п.п. 3, 15 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» від 27.06.2007 року № 879(далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 16, 18, 19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених КУпАП та іншими законодавчими актами.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що фактична маса вантажу який перевозив позивача перевищувала на 1139 кг, згідно ттн С-0303-клн, що на думку відповідача є очевидним порушенням п.22 ПДР.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач повинен був здійснити габаритно-ваговий контроль шляхом зважування в стаціонарному пункті габаритно-вагового контролю.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в праві про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Проте, відповідачем не надано суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів порушення позивачем правил перевезення вантажів та що поліцейським було здійснено габаритно-ваговий контроль позивача у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України відповідач не довів правомірність своїх дій, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 грн.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 , підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.п.1ч.1ст.20,44,77,242,246,257-262,286,ст.ст.251,283,287,288,293 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області, Батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції в Київській області, інспектора 1 батальйону 1 роти лейтенанта поліції батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Любчика Івана Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі - задоволити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2189151 від 03.03.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Пінкевич