Справа № 640/2569/20
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат

04 січня 2021 року м. Київ № 640/2569/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянув у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2020 у справі №640/2569/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини другої вказаної статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. (частина третя статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 КАСУ у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 (Клієнт) та Драпак Дмитром Анатолійовичем (Адвокат) укладений договір №18 про надання правової допомоги від 29.01.2019, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю Сторін.

У відповідності до пунктів 4.1-4.3 Договору, розмір гонорару за надання правової допомоги та порядок його оплати, передбаченої п.2.1.1-п.2.1.9. цього договору встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін у відповідних додатках до цього Договору.

Розмір гонорару за надання правової допомоги не залежить від досягнення Адвокат позитивного результату, якого бажає Клієнт та не підлягає поверненню.

Суми гонорару зазначаються Адвокатом в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо Клієнту (уповноваженій особі Клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходження.

У відповідності до Додатку №4 від 28.01.2020 до Договору про надання правової допомоги №18 від 29.01.2019, Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта з питань оскарження рішень, дій та бездіяльності Головного управління ДПС у м. Києві, зокрема податкового повідомлення-рішення від 10.01.2020 року № до Окружного адміністративного суду міста Києва (ОАС м. Києва), в обсязі та на умовах, встановлених договором та за домовленістю Сторін.

Загальний розмір гонорару Адвоката за надання послуг, передбачених п. 1 даного Додатку, становить 4 000,00 (чотири тисяч) грн.

Сторони погодили наступний порядок оплати Гонорару: 100% розміру Гонорару згідно п. 2 цього Додатку, що становить 4 000,00 грн. - сплачується Клієнтом на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення Адвокатом рахунку-фактури, але в будь-якому випадку до 31 січня 2020 року.

За попередньою згодою Клієнта, розмір гонорару може змінюватися при умові надання Адвокатом додаткових послуг, якщо такі будуть необхідними для належного виконання Адвокатом вимог Договору.

Остаточний розмір гонорару зазначається в Акті про надання правової допомоги.

Також, представником позивача на обґрунтування розміру наданої правничої допомоги у даній справі долучено докази понесення судових витрат, а саме: звіт про надані послуги згідно з Додатком №4 від 28.01.2020 до Договору про надання правової допомоги 318 від 29.01.2019, акт надання послуг №23 від 18.12.2020 на суму 4000 грн., рахунок на оплату №5 від 29.01.2020 на суму 4000 грн., квитанція від 29.01.2020 №0.0..1 на суму 4000 грн. з призначенням платежу: «правова допомога для підготовки та подання до ОАС м. Києва позовної заяви про визнання протиправним та скасування податк.повід-ріш. від 10/01/20 № ».

Суд не приймає до уваги акт надання послуг №23 від 18.12.2020, оскільки зі змісту акта вбачається, що останній стосується представництва інтересів позивача в іншій справі, а саме: в Шостому апеляційному адміністративному суді по апеляційному провадженні у справі №640/19499/19.

Тим часом, до заяви про відшкодування судових витрат позивачем не надано акта про надання правової допомоги, наявність якого прямо передбачена умовами укладеного договору про надання правової допомоги №18 від 29.01.2019 та Додатком №4 від 28.01.2020, та який би посвідчував факт надання такої правової допомоги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що представником позивача не надано доказів на підтвердження наданих адвокатом послуг та їх вартості.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 4 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.К. Каракашьян