Справа № 160/8919/20
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року Справа № 160/8919/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 р. основного розміру його пенсії;
- зобов`язати Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення, станом на 05.03.2019 р., у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, 15 підвищення) та премії, для проведення з 05.03.2019 р. перерахунку основного розміру його пенсії.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у квітні 2018 року йому було перераховано пенсію з 01.01.2018 року, відповідно до пункту 2 Постанови №704 та пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Тобто, пенсія позивачу була перерахована з 01.01.2018 року із сум грошового забезпечення без урахування додаткових видів грошового забезпечення. У зв`язку з набранням чинності рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 р. по справі №826/3858/18 та визнанням протиправними та нечинними всіх раніше існуючих обмежень щодо видів грошового забезпечення, що повинні включатися до довідки, у позивача виникли законні підстави (обставини) письмово звернутися до ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області із заявою про підготовку та надання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення. Своїм листом від 20.07.2020 року № В-203/01-26 ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області відмовило йому в вимогах та зазначило, що під час розгляду звернення позивача не встановлено факту прийняття Кабінетом Міністрів України рішень, які б тягнули за собою зміни в грошовому забезпеченні осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту. Тому, підстави для висновків про те, що у Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області виник обов`язок оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області іншу довідку про новий розмір грошового забезпечення, відсутні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року було відкрито провадження по даній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в порядку ст.262 КАС України, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
До суду 26.08.2020 року від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить замінити Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області по даній справі на належного відповідача та залучити у якості третьої особи - Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області. Так, позивач до адміністративного позову у якості доказу не долучає довідку, підготовлену для перерахунку пенсії 2018 році за формою визначеною додатком 2 Порядку № 45, з якої би вбачалось відомчу належність пенсіонера та уповноважений орган на видачу такої довідки, оригінал якої перебуває у Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області. З розрахунку ПФУ від 21.07.2020 року вбачається, що позивачу проведено у 2018 році перерахунок пенсії, згідно з Постановами №103, 704 за довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , підготовленою у 2018 році уповноваженим органом (МВС). Також, відповідач зазначає, що позивач у своїй заяві на ім`я начальника Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, вказує, що є пенсіонером МВС та не робить посилання (не надає копію) на заміну якої довідки (номер, дата), виданої начебто відповідачем у 2018 році, необхідно підготувати та направити до ПФУ оновлену довідку, для перерахунку йому пенсії станом на 05.03.2019 р. У зв`язку із тим, що на пенсійному обліку відповідача з 2006 року перебуває ОСОБА_2 у списках ПФУ за № 65, згідно з листом від 01.02.2008 р. № 1037/12-28, а станом на останній перерахунок у списках ПФУ згідно з листом від 01.03.2018 р. № 5248/04-02/27 за № 200, 201 перебувають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2014 року. З огляду на зазначене 20.07.2020 р. за №В-203/01-26 позивачу помилково надано відповідь, яку останній оскаржує до суду.
До суду 02.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на клопотання, в якій він просить замінити первісного відповідача - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області у даній справі на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, не закриваючи провадження у справі та залучити у якості третьої особи - Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 04.09.2020 року клопотання позивача про заміну відповідача у справі №160/8919/20 було задоволено та замінено відповідача у справі з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на належного - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
До суду 24.09.2020 року від ГУ НП в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву та клопотання, в якому відповідач-1 просить замінити неналежного відповідача по справі №160/8919/20 - ГУ НП в Дніпропетровській області на належного - Міністерство внутрішніх справ України. У відзиві на позовну заяву відповідач-1 також зазначив, що ОСОБА_1 з 01.08.2002 року отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як колишній працівник пожежної охорони УМВС України у Дніпропетровській області. Згідно з довідкою управління кадрового забезпечення ГУНП від 24.09.2020 року № 20/18-5131 ОСОБА_1 службу в підрозділах ГУНП не проходив. Відповідно до п.3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 року № 45, довідки для перерахунку пенсії видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, тобто у даному випадку позивач ОСОБА_1 був звільнений управління державної пожежної охорони УМВС України у Дніпропетровській області, а не ГУНП. За таких обставин, позивач у будь-яких правовідносинах з ГУНП не перебував, а тому на ГУНП не може бути покладено обов`язку для підготовки довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
До суду 06.10.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якій зазначено, що дійсно, у його пенсійному посвідчені визначена відомча належність до МВС, про те у 2002 році не існувало Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій, яке було утворено у 2003 році і до складу якого увійшла Державна пожежна охорона МВС України. Тому позивач, незважаючи, що в пенсійному посвідчені зазначена відомча належність - МВС, як пенсіонер Державної пожежної охорони (правонаступником якої є ДСНС України), вважав, що перебував на обліку в Головному управлінні ДСНС України у Дніпропетровській області, і у якості відповідача визначив Головне управління ДСНС України у Дніпропетровській області. Враховуючи роз`яснення, викладені у клопотанні Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 25.08.2020 р. №49 01-4034/4914, він погодився замінити первісного відповідача Головне управління ДСНС України у Дніпропетровській області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області. Крім того, він не має доступу до матеріалів пенсійної справи і не може визначити відомчу належність державного органу який видав довідку, на підставі якої йому пенсійним органом у 2018 році було проведено перерахунок пенсії.
Ухвалою суду від 07.10.2020 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та зобов`язано останнього надати належним чином завірені копії пенсійної справи позивача.
До суду 04.11.2020 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення, в яких третя особа просить у задоволенні позову відмовити. Крім того, надана копія пенсійної справи позивача, з якої видно, що саме Міністерство внутрішніх справ України видавало позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Ухвалою суду від 11.11.2020 року було залучено Міністерство внутрішніх справ України як другого відповідача до участі у даній справі.
До суду 18.12.2020 року від Міністерства внутрішніх справ України надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у зразковій справі № 160/8324/19 (на висновки якого посилається сам позивач) складання та надсилання територіальними органами Пенсійного фонду України списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, залишається однією з умов для підготовки відповідних довідок уповноваженими органами силових структур. На даний час жодних списків до МВС не надходило, що підтверджується листом відповідного структурного підрозділу. За період з 01.01.2016 р. по 20.11.2020 р. стосовно позивача відповідно до вимог Порядку №45, було виготовлено та надіслано до територіального органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення у зв`язку із збільшення основних складових. Так, довідки видаються в одному примірнику та зберігаються в пенсійній справі, що не заперечується позивачем. Разом з тим, відсутні підстави для включення в довідку про розмір грошового забезпечення розміру індексації, оскільки вона відноситься до одноразових виплат та не містить постійного характеру виплати. При цьому пенсія позивачеві призначена на підставі норм спеціального Закону № 2262-ХІІ, тому щодо нього потрібно застосовувати виключно норми цього закону. Крім того, жодних змін на законодавчому рівні щодо віднесення індексації до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не відбулось, а тому право на перерахунок пенсії у позивача не виникло. Порядок індексації пенсії визначено ст.64 Закону № 2262-ХІІ, а тому відповідач-2 також просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.01.2011 р. є пенсіонером (МВС) та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ.
30.08.2017 р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 р., та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
21.02.2018 р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 р. пенсії, призначені згідно з Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 р. відповідно до Постанови №704.
05.03.2019 року набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
У липні 2020 року, у зв`язку з набранням 05.03.2019 р. законної сили рішенням у справі №826/3858/18, позивач звернувся до ГУ ДСНС у Дніпропетровській області із заявою, в якій просив надати до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, відповідно до вимог ст.ст.43, 63 Закону №2262-XII, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії.
Своїм листом від 20.07.2020 року №В-203/01-26 ГУ ДСНС у Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що під час розгляду звернення позивача не встановлено факту прийняття Кабінетом Міністрів України рішень, які б тягнули за собою зміни в грошовому забезпеченні осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту. Тому, підстави для висновків про те, що у Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області виник обов`язок оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області іншу довідку про новий розмір грошового забезпечення, відсутні.
Як було зазначено вище, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області зазначало, що у них на пенсійному обліку з 2006 року перебуває ОСОБА_2 у списках ПФУ за № 65, згідно з листом від 01.02.2008 р. № 1037/12-28, а станом на останній перерахунок у списках ПФУ згідно з листом від 01.03.2018 р. № 5248/04-02/27 за № 200, 201 перебувають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2014 року. З огляду на зазначене 20.07.2020 р. за №В-203/01-26 позивачу помилково було надано відповідь, яку останній оскаржує до суду.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Право на пенсійне забезпечення в Україні є конституційним правом громадянина України відповідно ст.46 Конституції України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ).
Статтею 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям (зокрема і органів і підрозділів цивільного захисту) достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Крім того, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процитована норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 р. у справі №826/3858/18.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом надасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 р. № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» затвердив Порядок № 45.
Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції Постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р., залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., по адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Так, в компетенцію КМУ входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Однак, зміни внесені Постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 р. - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас порядок дій, які повинні вчинити, зокрема органи пенсійного фонду та відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно з абзацами другим, четвертим та п`ятим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 №937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» (зі змінами) та Порядку № 45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. №3-1 (далі - Порядок № 3-1). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Тобто, на Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 45.

Водночас, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Водночас, перерахунок може бути здійснено після надходження до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій особам, які звільнені з військової служби.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

З огляду на викладене, в даному випадку відсутня протиправність в діях відповідачів, оскільки територіальним підрозділом, який зобов`язаний готувати довідки, щодо перерахунку пенсії позивача є Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, куди позивач із відповідною заявою не звертався. Доказів зворотного позивачем не надано, а матеріали справи не містять.

За приписами ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у ст.5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення з викладених вище підстав.

З огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма