Справа № 645/2403/20
Суддя: Мартинова О. М.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2403/20
Провадження № 2-а/645/69/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мартинової О.М.,

секретар судових засідань Букач М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Гречішнікова Дениса Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Гречішнікова Дениса Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 квітня 2020 року інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Гречішніковим Денисом Олеговичем винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.. Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 24.04.2020 року о 09 год. 35 хв. рухався на автомобілі «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Жовтнева, буд. 78 в м.Харкові, зі швидкістю 75 км/год, при цьому, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом трукам ТС000706, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Позивач зазначає, що з фактом порушень ПДР та з постановою не погоджується. Вважає, що постанова від 24.04.2020 року винесена безпідставно, викладене в ній не відповідає обставинам справи і вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Вказує на те що, дійсно 24.04.2020 року керував автомобілем «DaewooLanos», державний номерний знак НОМЕР_1 . Приблизно о 09 год. 30 хв. на проміжку дороги по вул. Кутаїська, рухався в правій крайній смузі. Перед ним повільно їхала фура, у зв`язку з чим почав здійснювати її обгін. При цьому рухався зі швидкістю, що не перевищувала 60 км/год. Здійснивши об`їзд фури, його було зупинено інспектором поліції, який повідомив, про те що він перевищив швидкість руху, рухаючись 75 км/год, що зафіксовано приладом Трукам. При цьому, позивач вказав, що швидкість руху на автомобілі 60 км/год, та попросив надати запис для перегляду. Проте, інспектор поліції повідомив, що перегляд відеозапису можливий лише в патрульному автомобілі, на що позивач зауважив, щоб відеозапис принесли до його автомобіля для перегляду. Інспектор надав відеозапис для перегляду, однак він містив лише силуети двох автомобілів, які рухалися у крайній лівій смузі, та відповідно чотири фари цих автомобілів. Позивач зазначив інспектору, що з відеозапису не видно навіть автомобілів (марки, моделі, державних номерів), що унеможливлює порушення ним правил дорожнього руху. Вважає, що за таких обставин наданий інспектором відеозапис з приладу Трукам не є належним, допустимим та достатнім доказом відповідно до положень ст. 73-76 КАС України. Крім того позивач звертає увагу на те що постанова містить в собі недостовірні відомості щодо вказання вулиці на якій було зупинено позивача. Так, відповідно до ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал соціалістичного (нацистського) тотальних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символік», Харківська міська рада своїм рішенням № 12/15 від 20.11.2015 року перейменувала вул. «Жовтневу» на «Кутаїську». Таким чином, майже 5 років у м. Харкові вулиці з найменуванням «Жовтнева» не існує. Окрім того, на жодному з відрізків вулиці Кутаїська не встановлено знаку 5.70 ПДР України, який інформує про можливість здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних приладів та (або) технічних засобів, внаслідок чого несення служби 24.04.2020 року відповідачем на цій ділянці дороги з використанням приладу «Трукам» є незаконним. Позивач вважає, що дана постанова винесена необґрунтовано та незаконно, тому просить постанову відносно нього скасувати.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 травня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 липня 2020 року витребувано з Управління патрульної поліції в Харківській області відеозапис з технічного приладу «Трукам» ТС000706, яким вимірювалася швидкість автомобіля «Lanos» державний номер НОМЕР_1 , під час складання постанови відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2433648 від 24.04.2020 року, винесена інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Гречішніковим Денисом Олеговичем).

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду позивач надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідач - інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Гречішніков Денис Олегович, у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи сповіщалася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що 24.04.2020 року інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Гречішніковим Денисом Олеговичем винесено постанову серії ЕАК № 2433648 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 24.04.2020 року о 09 год. 18 хв., керував транспортним засобом «Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Жовтнева, буд. 78 в м. Харкові, рухався зі швидкості 75 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукам ТС000706, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

У силу вимог ст.14 Закону України"Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Як встановлено пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу трукам ТС000706.

Як вбачається з листа Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області від 13 жовтня 2020 року, що УПП в Харківській області ДПП не може надати відомості, які витребує суд, оскільки 19.08.2020 року їх було знищено шляхом стирання з серверу, відповідно до Акту знищення медіа файлів № Т1-20.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", в якості поліцейського превентивного заходу, дозволено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису в не автоматичному режимі.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, в постанові, що оскаржується, в 9 графі «до постанови додаються», не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення п. 12.4 ПДР відповідачем не надано та судом не встановлено.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові КАС ВС від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП не надав, відзиву щодо пред`явленого адміністративного позову, не направив, а також до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача.

Позивач скориставшись правом подання до суду вказаного позову - заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно вимог чинного законодавства та правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Таким чином, оскаржувана постанова від 24.04.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови та факту порушення позивачем п. 12.4 ПДР України, відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 9, 77, 122, 139, 243-246, 262, 286 КАС України, ст. 279, 280 КУпАП суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Гречішнікова Дениса Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2433648 від 24.04.2020року, інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Гречішнікова Дениса Олеговича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 .

Відповідач інспектор 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Гречішніков Денис Олегович, місце знаходження: м. Харків, вул.Шевченко, буд. 315-а.

Повний текст рішення суду виготовлений 29 грудня 2020 року.

Суддя