Справа № 420/11367/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 27 жовтня 2020 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17», в якому позивач просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» () до бюджету кошти з рахунків у банках та з рахунків платників податків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 420454,00 грн.

02 листопада 2020 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС у Львівській області. Відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано у Головного управління ДПС у Львівській області належним чином засвідчені копії доказів на підтвердження того, що товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» та товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧЕКСПЕРТ» - одна і та ж юридична особа.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість, що складається із основного платежу. Заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №7045/9/51.08 від 26.08.2020 року складає 420454,00 по податку на додану вартість та виникла на підставі: уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 19.06.2020 року на суму 159696,00 грн.; уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 22.06.2020 року на суму 260758,00 грн. Зазначає, що платник податків не вжив заходів для погашення податкових зобов`язань. Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу від 23.06.2020 року №94244-51, яку надіслано платнику.

Ухвала від 02 листопада 2020 року двічі направлялась на адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштові відправлення повернулись до суду не врученими з відмітками відділення поштового зв`язку «неправильно зазначена (відсутня) адреса.

Відзив на позов до суду від відповідача станом на момент прийняття даного рішення не надійшов.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що підставами для стягнення податкового боргу стали уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а саме 19.06.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧЕКСПЕРТ» направило до Головного управління ДПС у Львівській області уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень 2020 року (а.с.12), та 22.06.2020 року уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень 2020 року (а.с.13), якими визначило збільшення суми ПДВ, що підлягає сплаті у розмірі 260758,00 грн. та нарахування платником самостійно штрафних санкцій у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у розмірі 15962,00 грн. та 143734,00 грн., а загалом на суму 420454,00 грн.

23 червня 2020 року Головне управління ДПС у Львівській області склало податкову вимогу №94244-51 за кодом класифікації доходів бюджету 14010100 у сумі 420454,00 грн. (а.с.14), яка була направлена на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧЕКСПЕРТ» рекомендованим листом 01 липня 2020 року за номером поштового відправлення 154 (а.с.14).

Відповідно до інформації з веб сайту АТ «УКРПОШТА» поштове відправлення 154 не було вручено адресату та 01 серпня 2020 року повернено за зворотною адресою.

Судом встановлено, що 31.07.2020 року внесені зміни до відомостей про юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧЕКСПЕРТ» (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах, а саме зміна повного найменування (нове найменування - товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17»), зміна місцезнаходження (нова адреса: 65023, м.Одеса, вул.Пастера, буд.87), зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу або інформації про засновників.

Так, товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» () є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.7-9).

Відповідно до інтегрованої картки платника податків товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» має заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 420454,00 грн. (а.с.11).

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області №7045/9/51.08 від 26.08.2020 року (а.с.10) податкова заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» станом на 26.08.2020 року має податкову заборгованість з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) у розмірі 420454,00 грн.

03.09.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» взято на облік як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України є обов`язком платника податку подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням податків і зборів. Та відповідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.203.1. ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України до прав контролюючих органів входить звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

За правилами п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст.59 Податкового кодексу України).

Відповідно до розділу ІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 року № 610, який визначає умови формування контролюючими органами податкових вимог, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, відповідач зобов`язаний був сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми саме до подання уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, а відтак станом на день формування податкової вимоги від 23.06.2020 року №94244-51 (а.с.14) відповідач є таким, що має податковий борг у розмірі 420454,00 грн.

Відповідно до п.п.20.1.34. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України;

Згідно з п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи (п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України); митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони (п.п.41.1.2 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України).

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п.41.4 ст.41 Податкового кодексу України).

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України (п.41.5 ст.41 Податкового кодексу України).

Порядок обміну інформацією між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальними органами та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальними органами для цілей виконання функцій контролюючих органів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України).

З метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах розроблений Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 № 462) (далі Порядок №1588).

Відповідно до п.10.1 Порядку №1588 у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Відповідно до п.10.2 Порядку №1588, підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який сформований за запитом Головного управління ДПС у Львівській області 06.08.2020 року (а.с.7-9), позивачу станом на 06.08.2020 року було відомо дані про державну реєстрацію змін про внесення змін до відомостей щодо товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17», що не пов`язані зі змінами в установчих документах, а саме з 31.07.2020 року: зміна повного найменування, зміна місцезнаходження (65023, Одеська область, місто Одеса, Приморський район, вулиця Пастера, будинок 87), зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу або інформації про засновників.

Відповідно до п.10.13 Порядку №1588, у разі зміни місцезнаходження суб`єкта господарювання - платника податків сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється таким платником податків за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду:

1) у такому випадку одночасно із зняттям з обліку юридичної особи (крім юридичних осіб, які включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій) або фізичної особи - підприємця за основним місцем обліку здійснюється взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку згідно із розділом VII цього Порядку без подання заяви платником податків та з урахуванням особливостей, визначених пунктами 10.14 - 10.21 цього розділу;

2) до закінчення року платник податків обліковується в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) з ознакою того, що він є платником податків до закінчення року, а в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) - з ознакою того, що він є платником податків з наступного року.

Також, відповідно до ч.8 ст.45 Бюджетного кодексу України, у разі зміни місцезнаходження суб`єктів господарювання платників податків, сплата визначених законодавством податків і зборів, після реєстрації, здійснюється за місцем попередньої реєстрації, до закінчення поточного бюджетного періоду.

В свою чергу, норми статті 95 Податкового кодексу України встановлюють підстави для здійснення контролюючим органом за платника податків і на користь держави заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, у тому числі, з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є норма абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз наведеної норми дає підстави зробити такий висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з податку на додану вартість за рахунок коштів у системі електронного адміністрування цього податку: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.

Непогашення податкового боргу, зокрема зі сплати штрафних (фінансових) санкцій та пені, дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи на погашення податкового боргу, який виник через таку несплату. При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерій поведінки державного органу у сфері публічних відносин.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 440/4082/18.

Оскільки матеріалами справи підтверджено наявність податкового боргу у розмірі 420454,00 грн., позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» про стягнення податкового боргу є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 139 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» та з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 420454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд.35, м. Львів, 79003, ).

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІТРЕЙДІНГ СУ-17» (вул. Пастера, буд.87, м.Одеса, 65023, ).

Суддя О.А. Вовченко