Справа № 759/14391/20
Суддя: Журибеда О. М.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14391/20

пр. № 2-а/759/312/20

09 листопада 2020 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

при секретарях Мурга Т.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Хлань Вікторії Вікторівни, інспектора управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Ніроди Марини Олександрівни про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії інспектора патрульної поліції у м. Києві департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ніроди Марини Олександрівни щодо огляду та тимчасового затримання автомобіля марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності та складеного нею акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.08.2020 року незаконним та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 563668 від 10.08.2020 року винесену інспектором управління патрульної поліції у м. Києві департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Хлань В.В. відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.08.2020 року інспектором Ніродою М.О. було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням, який належить позивачу та ОСОБА_2 , в зв`язку з порушенням ним правил дорожнього руху України п.п.15.10 «д». На підставі вказаного акту автомобіль позивача було погружено на евакуатор та доставлено на штрафмайданчик. Крім того, зазначив, що 10.08.2020 року інспектором патрульної поліції Хлань В.В. було винесено постанову серія НК № 563668 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00 гривень. Відповідно до постанови, позивач 10.08.2020 р. о 15 годині 20 хвилині, рухаючись за кермом автомобіля по пр-ту Перемоги, 72/1 в м. Києві порушив правила зупинки та перешкоджав іншим транспортним засобам виїжджати з прилеглої території, чим порушив п. 15.10»д», 15.9 ПДР України. Пояснюючи інспектору патрульної поліції про те, що він не порушував правила дорожнього руху, інспектор проігнорував та все одно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, не ознайомивши з правами, передбаченими статтями 268 КУпАП. Зазначені дії інспекторів вважає незаконними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 23.09.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були частково порушені з огляду на наступне.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, що 10.08.2020 року інспектором патрульної поліції УПП у м. Києві Хлань Вікторією Вікторівною було винесено постанову серія НК № 563668 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00 гривень (а.с. 5).

Відповідно до постанови, позивач о 15 годині 30 хвилині 10.08.2020 року , рухаючись за кермом автомобіля марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Перемоги, 71/2 в м. Києві здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїздів з прилеглої території безпосередньо в місці виїздів та у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п. 15.10 «д», 15.9 ПДР України.

Крім того, 10.08.2020 року інспектором патрульної поліції УПП у м. Києві Ніродою М.О. було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином судом встановлено що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач та не надано доказів в спростування доводів позивача.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Дослідивши складену постанову серії НК № 563668, матеріали справи, письмові пояснення відповідача, суд вбачає, що жодних доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України.

Крім викладених інспектором обставин в постанові, не міститься, оскільки з наданих відповідачем копій фотознімків не можливо встановити, що автомобіль позивача був припаркований саме ближче 10 метрів від виїздів з прилеглої території.

Доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визнання дій інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві Ніроди М.О. незаконними щодо огляду та тимчасового затримання автомобіля, оскільки не надано доказів незаконності таких дій.

Крім того, позивач зі скаргою на дії інспектора не звертався, службова перевірка наявності в діях інспектора ознак протиправної поведінки не проводилася та відповідно до вимог ст. 222 КУпАП відповідач має право розглядати справи про адміністративні порушення і складати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, тобто остання діяла в межах своїх повноважень.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 7, ч. 5 ст. 122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві Хлань Вікторії Вікторівни серія НК № 563668 від 10.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Журибеда