Справа № 300/396/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/396/20 пров. № А/857/12194/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Носа С. П., Хобор Р. Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року, ухвалене головуючим суддею Григорук О. Б. у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення надбавки за виконання особливо важливої роботи,

В С Т А Н О В И В:

19.02.2020 ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, в якому просила визнати протиправними дії щодо невиплати їй надбавки за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій» від 09.11.2016 №811 та стягнути з відповідача на її користь 5800,00 грн. невиплаченої надбавки за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій» від 09.11.2016 №811.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за час її роботи у відповідача протиправно не виплачувалась їй надбавка за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій» від 09.11.2016 №811. Відповідно до розшифровок Фонду оплати праці згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 позивачу була передбачена виплата у 2017 році в розмірі 1750 грн (посадовий оклад 3500 грн.), у 2018 році - 2650 грн. (посадовий оклад 5300 грн.), у 2019 році - 2800 грн. (посадовий оклад 5600 грн.). Однак, виплату надбавки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 за спірний період здійснено не в повному обсязі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації та стягнути невиплачену за 2017-2019 роки надбавку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій» від 09.11.2016 №811.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не дано належної оцінки усім обставинам справи, не враховано, що кошти на виплату надбавки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України 09.11.2016 №811, виділялися з державного бюджету та спрямовувалися головою райдержадміністрації управлінню соціального захисту населення Калуської райдержадміністрації, однак, всупереч нормам чинного законодавства, розподілялися начальником управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації не за цільовим призначенням, а саме для здійснення виплати передбаченої зазначеною постановою надбавки іншим працівникам управління, що безпосередньо не виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги. В підсумку зазначено, що вказані порушення свідчать про зловживання керівником своїми обов`язками та порушення ним бюджетного законодавства України.

Представником управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому ним спростовуються доводи відповідача з покликанням на доводи, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 01.12.1995 ОСОБА_1 працювала в Управлінні соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, а з 01.12.2016 - на посаді начальника відділу опрацювання звернень та прийняття рішень.

Відповідно до наказу від 23.09.2019 за №93-к позивач звільнена з посади начальника відділу опрацювання звернень та прийняття рішень з 23.09.2019 за угодою сторін, на підставі заяви позивача, відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, пункту 3 частини 1 статті 83, пункту 3 статті 86 Закону України Про державну службу за згодою сторін (т.1 а.с.10-15, 68, 69).

Наказом начальника Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації №24-К від 27.02.2017 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 в лютому 2017 року встановлено державним службовцям Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги, надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу, згідно відпрацьованого часу, в тому числі, позивачу (т.1 а.с.79).

Згідно з розрахунково-платіжними відомостями за період з січня по грудень 2017 року (т.2 а.с.19-42) позивачу виплачено надбавку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, в лютому 2017 року в сумі 700 грн, при посадовому окладі позивача в 2017 році 4000 грн та семи відпрацьованих днях в лютому 2017 року (т.2 а.с.21).

Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2018 року відповідачем не здійснено виплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, при посадовому окладі позивача у 2018 році 5300 грн (т.1 а.с.244-249 т.2 а.с.1-18).

Наказом начальника Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації №20-К від 16.04.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 в квітні 2019 року наказано виплатити державним службовцям Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги, надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу, згідно відпрацьованого часу, в тому числі, позивачу (т.1 а.с.142).

Згідно розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2019 року, в квітні 2019 року позивачу виплачено надбавку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, в сумі 1400 грн, при посадовому окладі позивача в 2019 році 5600 грн. та 10 відпрацьованих днях в грудні 2019 року (т.1 а.с.232).

Зважаючи на вищезазначене, позивач звернулася з даним позовом до суду, оскільки вважає протиправними дії Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації щодо невиплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій» від 09.11.2016 №811 та просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену надбавку за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно здійснено нарахування та виплату позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи в 2017, 2019 роках з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця. Відносно невиплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи за 2018 рік зазначено, що оскільки перелік працівників, яким установлюється надбавка, визначає керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, відсутність факту включення позивача до переліку працівників, яким установлюється вказана надбавка у 2018 році, є обставиною, яка свідчить про правомірність дій відповідача щодо невиплати такої надбавки позивачу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 50 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII визначено, що заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2)надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 6) премії (у разі встановлення).

Абзацом восьмим пункту 14 розділу XI Закону України «Про державну службу» визначено, що керівники державної служби протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом у межах економії фонду оплати праці мають право встановлювати державним службовцям додаткові стимулюючі виплати відповідно до Положення про застосування стимулюючих виплат, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну службу» повноваження керівника державної служби здійснюють: 1) у Секретаріаті Кабінету Міністрів України - Державний секретар Кабінету Міністрів України; 2) у міністерстві - державний секретар міністерства; 3) в іншому центральному органі виконавчої влади - керівник відповідного органу; 3-1) у місцевих державних адміністраціях: керівник апарату - в апараті місцевої державної адміністрації та її структурних підрозділах (крім структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права); керівник структурного підрозділу зі статусом юридичної особи публічного права - у такому підрозділі; 4) у державних органах, посади керівників яких належать до посад державної служби, - керівник відповідного органу; 5) в інших державних органах або в разі прямого підпорядкування окремій особі, яка займає політичну посаду, - керівник апарату (секретаріату).

Аналіз зазначеної норми вказує на те, що в даному випадку керівником державної служби є начальник Управління соціального захисту населення Калуської РДА.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад» від 16.09.2015 за №732 (втратила чинність стосовно працівників, розміри посадових окладів яких затверджені Постановою КМ №292 від 06.04.2016, на підставі Постанови КМ №521 від 23.08.2016), з метою стимулювання працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад Кабінет Міністрів України постановлено установити щомісячну надбавку за особливий характер роботи в розмірі 50 відсотків посадового окладу (далі - надбавка) працівникам структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги. Перелік працівників, яким установлюється надбавка, визначає керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення (пункт 1).

Міністерству фінансів урахувати видатки у сумі 56 млн. гривень під час внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» для збільшення видатків на оплату праці працівникам структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних державних адміністрацій для виплати надбавки. Головам місцевих державних адміністрацій забезпечити спрямування відповідних видатків структурним підрозділам з питань соціального захисту населення на виплату надбавки. Рекомендувати органам місцевого самоврядування передбачити необхідні кошти структурним підрозділам з питань соціального захисту населення для виплати надбавки (пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 за №732).

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій» №811 від 09.11.2016 постановлено головам місцевих державних адміністрацій забезпечити спрямування відповідних видатків структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних державних адміністрацій на виплату надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу працівникам зазначених підрозділів, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги (пункт 1).

Рекомендовано органам місцевого самоврядування встановлювати працівникам структурних підрозділів з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських і районних у містах (у разі їх утворення) рад надбавку за особливий характер роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №732 «Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад».

Судом першої інстанції з врахуванням зазначеного вірно встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 за №732 установлено щомісячну надбавку за особливий характер роботи, а постановою Кабінету Міністрів України №811 від 09.11.2016 постановлено забезпечити спрямування відповідних видатків на виплату надбавки за виконання особливо важливої роботи, яка відповідно до абзацу 8 пункту 14 розділу XI Закону України «Про державну службу», є додатковою стимулюючою виплатою, застосування якої регулюється положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» затверджено Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям (далі - Положення №15).

Відповідно до пунктів 2, 3 Положення №15 керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати.

До додаткових стимулюючих виплат державним службовцям, зокрема, належать надбавки за виконання особливо важливої роботи.

Пунктом 4 Положення №15 визначено, що надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюються державним службовцям у відсотках до посадового окладу.

Надбавки встановлюються згідно з наказом (розпорядженням) керівника державної служби в державному органі.

Відповідно до пункту 6 Положення №15 надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється державним службовцям з урахуванням таких критеріїв: 1) виконання завдань та функцій щодо реалізації пріоритетних напрямів державної політики, участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, проведення експертизи таких актів; 2) виконання роботи, що вимагає від працівника особливої організаційно-виконавчої компетентності та відповідальності, результатом якої є підвищення ефективності управління.

Абзацами третім, четвертим Пункту 7 Положення №15 визначено, що надбавка за виконання особливо важливої роботи, передбачена абзацом першим цього пункту, виплачується в межах коштів, виділених в установленому порядку на оплату праці фахівців з питань реформ.

Надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється державним службовцям, зазначеним в абзаці першому цього пункту, та нараховується з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця.

Таким чином, надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється згідно з наказом (розпорядженням) керівника державної служби, нараховується з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця та виплачується в межах коштів, виділених в установленому порядку на оплату праці.

Враховуючи те, що законодавець наділяє відповідача саме правом встановлення державним службовцям додаткових стимулюючих виплат, а не встановлює його у вигляді обов`язку, відповідач у межах економії фонду оплати праці з врахуванням конкретних обставин на власний розсуд має право вирішувати питання щодо встановлення додаткових стимулюючих виплат та їх розміру державним службовцям, зокрема позивачеві.

Поряд з цим, слід вказати, що листи Міністерства соціальної політики України носять рекомендаційний характер для відповідача та не спричиняють юридичних наслідків для позивача (т.1 а.с.193, 194).

Водночас, відповідачем впродовж 2017-2019 років формувалась потреба в коштах для забезпечення нарахування та виплати заробітної плати, в тому числі стимулюючих виплат працівникам управління, однак доведені кошти згідно кошторисних призначень на відповідні роки не відповідали поданій потребі, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (т.1 а.с.196-225).

Наказом начальника Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації №24-К від 27.02.2017 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 в лютому 2017 року встановлено державним службовцям Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги, надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу, згідно відпрацьованого часу, в тому числі позивачу (т.1 а.с.79). Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2017 року (т.2 а.с.19-42) позивачу виплачена надбавка, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, в лютому 2017 року в сумі 700 грн, при посадовому окладі позивача в 2017 році 4000 грн та семи відпрацьованих днях в лютому 2017 року (т.2 а.с.21).

Також, Наказом начальника Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації №20-К від 16.04.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 в квітні 2019 року наказано виплатити державним службовцям Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу, згідно відпрацьованого часу, в тому числі позивачу (т.1 а.с.142). Згідно розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2019 року, в квітні 2019 року позивачу виплачено надбавку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, в сумі 1400 грн., при посадовому окладі позивача в 2019 році 5600 грн. та 10 відпрацьованих днях в грудні 2019 року (т.1 а.с.232).

Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем здійснено нарахування та виплату позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу в 2017, 2019 роках, з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця, що у відповідності до вищезазначених норм вказує на правомірність таких дій.

Безпідставними є доводи апелянта відносно того, що головою райдержадміністрації управлінню виділялися з державного бюджету та спрямовувалися кошти на виплату надбавки, однак, розподілялися начальником управління не за цільовим призначенням, оскільки надання додаткових стимулюючих виплат встановлюється згідно з наказом керівника державної служби, нараховується з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця та виплачується в межах коштів, виділених у встановленому порядку на оплату праці.

Відносно виплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи у 2018 році слід зазначити, що перелік працівників, яким встановлюється надбавка, визначає керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення. Відсутність факту включення позивача до переліку працівників, яким установлюється вказана надбавка у 2018 році, і є такою обставиною, яка свідчить про правомірність дій відповідача, що відповідає нормам пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад" від 16.09.2015 за №732.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Крім того, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі №300/396/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді С. П. Нос
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 30.12.2020