Справа № 210/3154/20
Суддя: Сільченко В. Є.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3154/20
Провадження № 2-а/210/33/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" грудня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Доценко В. В., Настич А. О.

за участі:

позивача Тігнян В. В.

свідка ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до УПП в Дніпропетровській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі ЕАМ №2608096 від 30.05.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просивпостанову відповідача від 30.05.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування даного позову зазначив, що вважає вказану постанову, яким його притягнуто до відповідальності, незаконною, оскільки відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення порушено вимоги як матеріального, так і процесуального законодавства.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав відзив на адміністративний позов, згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе здійснювати розгляд адміністративної справи за вказаної явки згідно письмових матеріалів справи.

В судовому засіданні позивач позов підтримав. Надав пояснення, згідно яких співробітники поліції в момент події, яку вони трактували, як порушення Правил дорожнього руху України, знаходилися дуже далеко від них, не могли у повній мірі оцінити дорожню обстановку, а тому необгрунтовано прийняли рішення про порушення ним Правил дорожнього руху України.

Так, при здійсненні повороту ліворуч він зупинився та надав перевагу в русі транспортним засобам, що рухалися прямо, та пішоходам, після чого продовжив здійснення повороту.

Будь-кому ніяких перешкод не створював, Правил дорожнього руху України не порушував.

Просив постанову скасувати.

Відповідач з позовом не погодився, надав відзив та докази на підтвердження своєї позиції, зокрема відеозапис даного факту порушення Правил дорожнього руху України.

Вважає, що його дії є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства, а позивачем невірно трактуються вимоги Закону щодо дорожньої ситуації та вимоги процесуального законодавства.

Просив у позові відмовити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_1 , дружина позивача, надала свідчення, в цілому аналогічні позиції позивача.

Судом неодноразово викликався в судове засідання відповідач, проте на виклики суду не з`явився.

Суд, дослідивши документи та матеріали, долучені сторонами до позову та заяв по суті справи, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частиною 2 ст. 122 КУпАП визначено відповідальність, серед іншого, за порушення правил проїзду перехресть.

Відповідно до п. 16.6 Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Саме порушення п.16.6 Правил дорожнього руху України зазначено у оскаржуваній постанові у якості причини притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, оцінюючи матеріали та докази, що маються у справі, пояснення учасників процесу, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав:

Відповідно до п.16.6 Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до визначень терміни, що наведені у Правилах дорожнього руху України, наданих розділом 1.10 Правил дорожнього руху України, «дати дорогу» вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Таким чином, визначенням, наданим п.1.10 Правил дорожнього руху України прямо встановлюється, що учасник дорожнього руху повинен «дати дорогу» іншим учасникам дорожнього тільки у тому випадку, якщо продовження, відновлення ним руху чи здійснення ним будь-яких маневрів може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Отже, з визначення терміну «дати дорогу», викладеного у п.1.10 Правил дорожнього руху України випливає, що у випадку, якщо продовження, відновлення руху чи здійснення будь-яких маневрів учасником дорожнього руху не примусить інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, «давати дорогу» такий учасник дорожнього руху не зобов`язаний, тобто має право на продовження, відновлення руху чи здійснення будь-яких маневрів.

Як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_1 , здійснення ними повороту ліворуч після відновлення ними руху не примусило інших учасників дорожнього руху, які мали перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Те саме вбачається з перегляду відеозапису, наданого відповідачем, оскільки на відеозапису зафіксовано єдиний автомобіль марки «ВАЗ» світлого кольору, який рухався перехрестям прямо, після завершення автомобілем позивача повороту ліворуч, і якому вказаний маневр не спричинив жодних перешкод та не примусивйого змінити напрямок руху або швидкість.

Так, з відеозапису видно, що вказаний автомобіль «ВАЗ» світлого кольору не застосовував гальмування (стоп-сигнали не вмикалися) та не здійснював зміни напрямку руху внаслідок повороту автомобіля позивача ліворуч.

Зміщення ж вказаного автомобіля «ВАЗ» світлого кольору ліворуч під час проїзду перехрестя і після завершення повороту ліворуч автомобіля позивача, з усією очевидністю та поза розумним сумнівом, спричинено припаркованими безпосередньо за перехрестям транспортними засобами, що перекривають собою праву смугу руху, якою до цього рухався вказаний автомобіль ВАЗ і що також добре видно на відеозапису.

Інших обставин з відеозапису та пояснень учасників процесу суду встановити не видалося можливим, представники ж відповідача, які могли б надати інші пояснення, в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися.

Пояснення водія автомобіля «ВАЗ» світлого кольору, якому ніби то міг створити перешкоди своїм маневром позивач, у справі відсутні, сам водій не встановлений.

За таких обставин суд доходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 порушень вимог п.16.6 Правил дорожнього руху України, що послужило підставою для складання оскаржуваної постанови, та, відповідно, про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Інші наведені у позові аргументи стосовно допущених (на думку позивача) порушень вимог процесуального права при притягненні його до адміністративної відповідальності та заперечення відповідача з даних питань суд не аналізує, оскільки за таких обставин вони у будь-якому випадку не спростовують вищенаведених міркувань щодо відсутності порушень п.16.6 Правил дорожнього руху України, і, відповідно, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У зв`язку з викладеним, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 268, 286 КАС України, ст.ст. 121, 222, 258, 268 КупАП, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до УПП в Дніпропетровській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі ЕАМ №2608096 від 30.05.2020 року задовольнити.

Постанову УПП в Дніпропетровській області у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі ЕАМ №2608096 від 30.05.2020 року - скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 420 грн. (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: В. Є. Сільченко