Справа № 760/16255/20
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Трофимчук К.О.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектора батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Гнатьєв Дмитро Олександрович, про скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2020 року до суду надійшла позовна заяви ОСОБА_1 до ДПП, третя особа інспектора батальйону № 2 роти № 2 УПП в Миколаївській області Гнатьєв Д.О., про скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 18.07.2020 року інспектором Гнатьєвим Д.О. було винесено постанову серії ЕАМ № 2843406, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. за невиконання вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», тобто за порушення п. 8.4 ПДР України.

З постановою не погоджується, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Пояснює, що порушення вимог дорожнього знаку 2.2 не допускав, оскільки на перехресті такого знаку на його шляху не було. Посилається на те, що в п. 5 оскаржуваної постанови зазначено місце скоєння правопорушення як м. Миколаїв, вул. Садова та перехрестя Садова і Чкалова, що унеможливлює встановити конкретне місце скоєння правопорушення.

Тому просить скасувати постанову серії ЕАМ № 2843406 від 18.07.2020 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2020 року позовну заяву залишено без руху.

26.08.2020 року на виконання вимог ухвали від 04.08.2020 року до суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено до участі у справі інспектора батальйону № 2 роти № 2 УПП в Миколаївській області Гнатьєв Д.О. як третю особу, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору.

В ухвалі учасникам справи було визначено строк на подання відзиву та пояснень.

28.09.2020 року від сторони відповідача надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що під час патрулювання 18.07.2020 року поліцейським УПП в Миколаївській обл. ДПП Гнатьєвим Д.О. разом з напарником було виявлено порушення ПДР, а саме, що водій автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Садова (в напрямку від вул. Погранична до просп. Центрального) на перехрещенні з вул. Чкалова проігнорував вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4. ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджують відеозапис «2020_0718_234227_1» та записи зроблені з нагрудної камери «», «», карта-схема місця події, фото перехрестя із виділеними дорожніми знаками 2.2.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Третя особа, яку було залучено до участі у справі, пояснень щодо позову не подавала, копію ухвали про відкриття провадження у справі уповноваженою особою отримано 26.10.2020 року.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.07.2020 року інспектором Гнатьєвим Д.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2843406, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.4 ПДР України (а.с. 2).

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.3. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до положень п. 8.4 дорожні знаки поділяються на групи: попереджувальні знаки; знаки пріоритету; заборонні знаки; інформаційно-вказівні знаки; знаки сервісу; таблички до дорожніх знаків

Так, знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що зазначеного порушення він не допускав, оскільки на перехресті такого знаку на його шляху не було.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі - ДПП було подано відзив на позовну заяву та додано DVD диск з відеозаписами, карту-схему місця події та фото перехрестя.

Разом з тим, з відеозапису «2020_0718_234227_1» неможливо встановити, що правопорушення вчинено саме позивачем, адже автомобіль, що рухається порушуючи вимоги знаку 2.2, ідентифікувати не вбачається за можливе.

У відзиві сторона відповідача щодо зазначених в позові доводів позивача відносно того, що поліцейський помилково зупинив його транспортний засіб, переплутавши його з іншим автомобілем, який здійснив вказане порушення, спростовує цим же відеозаписом, оскільки велася безперервна відео фіксація та інші транспортні засоби відсутні, що пов`язано з слабкою інтенсивністю руху в зазначено пору доби.

Однак дане пояснення суд не вважає обґрунтованим з огляду на те, що зазначені обставини не підтверджуються належними доказами, оскільки автомобіль, за яким велося спостереження, на деякий час пропадає з поля зору у відеофікасції і через деякий час з`являється знов, але це той же самий автомобіль чи інший, з огляду на темну пору доби та відсутність видимості номерного знаку, встановити неможливо.

Крім того, у п. 9 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 18.07.2020 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з урахуванням задоволення позову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 420,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектора батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Гнатьєв Дмитро Олександрович, про скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2843406 від 18 липня 2020 року, винесену інспектором батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Гнатьєвим Дмитром Олександровичем (м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь Гнатьєва Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: