Справа № 140/15924/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/15924/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у виплаті пенсії в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) в розмірі 100% суми підвищення пенсії, зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату пенсії з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) в розмірі 100% суми підвищення пенсії (з урахуванням виплачених сум).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 в період з жовтня 1992 року по листопад 2003 року проходив військову службу в Державній прикордонній службі України та відповідно до наказу від 17 листопада 2003 року №05-ОС року був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 01 грудня 2003 року отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Вказує, що відповідач у 2018 році здійснив перерахунок його пенсії та з 01 січня 2018 року проводив виплату в розмірі 50% підвищення пенсії, а з 01 січня 2019 року по 01 січня 2020 рік - 75% підвищення пенсії, однак, на думку позивача, у зв`язку з набранням 05 березня 2019 року законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року пенсія підлягала виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії.

Позивач 15 серпня 2018 року звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку основного розміру пенсії з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року у розмірі 100% суми підвищення пенсії та здійснення виплати різниці недоотриманої пенсії, однак ГУ ПФУ у Волинській області листом від 01 жовтня 2020 року №14086-14891/К-02/8-0300/20 відмовило у такому перерахунку, повідомивши, що діючим законодавством не передбачено проводити виплату пенсії з виключенням поетапності.

ОСОБА_1 уважає таку бездіяльність відповідача протиправною та посилаючись на постанову Верховного Суду від 06 серпня 2019 року по справі №160/3586/19 просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 25 листопада 2020 року №0300-0802-7/39854, який подано до суду 27 листопада 2020 року відповідач позовні вимоги не визнав мотивуючи тим, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103) ГУ ПФУ у Волинській області було перераховано пенсію позивача з 01 січня 2018 року та проведено її виплату у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50%; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75%; з 01 січня 2020 року - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року (далі - Порядку №45) на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05 березня 2019 року, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 14 серпня 2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою встановлено, що виплата пенсій перерахованих з 01 січня 2018 року здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року №1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" встановлено, що з 01 січня 2020 року виплата таких здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Вказує, що виплата пенсії позивача продовжується у встановлених на цей час розмірах, оскільки жодних інших рішень Кабінет Міністрів України щодо перерахунку пенсії в інших розмірах чи строків її виплати не приймав.

Окрім того, вказує, що ОСОБА_1 пропустив встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) шестимісячний строк звернення до суду.

З урахуванням викладеного, відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 22-26).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України (акр. спр. 19).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером Державної прикордонної служби України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 01 грудня 2003 року отримує пенсію за вислугу 21 (двадцяти одного) року згідно з законодавством про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та їх сімей, що підтверджується посвідченням від 30 грудня 2003 року серії ПВ-5 №003190 (арк. спр. 10).

Як убачається із розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі N/А 1121, пенсійним органом проведено з 01 січня 2018 перерахунок пенсії позивача, яка з урахуванням попередньої суми пенсії 1850,65 грн та підвищення 1013,47 грн становить 2864,12 грн та на підставі Постанови №103 виплачується відповідачем: з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - щомісячно 50 відсотків суми підвищення, тобто, 506,74 грн, з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісячно 75 відсотків суми підвищення, тобто, 760,10 грн; з 01 січня 2020 року - щомісячно 100 відсотків суми підвищення, тобто 1013,47 грн (арк. спр. 14).

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 16 серпня 2020 року, у якій просив провести перерахунок основного розміру пенсії з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року у розмірі 100% суми відповідно до Закону №2262-ХІІ та здійснити виплату різниці недоотриманої пенсії (арк. спр. 11-12), однак ГУ ПФУ у Волинській області листом від 01 жовтня 2020 року №14086-14891/К-02/8-0300/20 повідомило, що пунктом 2 Постанови №103 встановлено: виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначено законом) проводити з 01 січня 2018 року в таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року - по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсій, визначеного станом на 01 березня 2018 року та діючим законодавством не передбачено проводити виплату пенсії з виключенням поетапності (арк. спр. 13).

Вважаючи відмову відповідача у виплаті пенсії з 05 березня 2019 року по 03 вересня року 2019 у розмірі 100 відсотків суми підвищення протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України фактично делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України

З метою реалізації положень частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №103, пунктом 1 якої установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із вказаним законом до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704).

Пунктом 2 Постанови №103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Як убачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, починаючи з 01 січня 2018 року виплата перерахованої пенсії позивача здійснювалася поетапно у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 %; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 - 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

За наслідками касаційного оскарження постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18 касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року - без змін.

За правилами частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, у зв`язку із визнанням нечинним пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня року 2018 року у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Враховуючи, що відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу у період з 01 січня 2018 року по 04 березня 2019 року не мав правових підстав для не врахування та не застосування до спірних правовідносин положення норм статті 63 Закону №2262-ХІІ та Постанови №103.

На вказаний календарний проміжок часу Постанова №103 такою, що суперечить Конституції України або вимогам закону не визнавалась та не скасовувалась, а відтак була діючою, і як наслідок, підлягала обов`язковому застосуванню в межах спірних правовідносин.

Суд зазначає, що Постанова №103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у зразковій справі №160/3586/19, які полягають у тому, що з 05 березня 2019 року пенсія підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії та дії ГУ ПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними.

Отже, з наведеного вбачається, що із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, пункт 2 Постанови №103 втратив чинність, а тому виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії за цим пунктом постанови надалі є безпідставною, оскільки з 05 березня року 2019 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 640/19928/18.

Водночас, суд враховує, що 14 серпня 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №804, якою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови №704, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.

Отже, з 04 вересня 2019 року Кабінетом Міністрів України запроваджено на 2019 рік виплату пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ та відповідно до Постанови №704 в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.

Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №2040/6740/18 зазначив, що відповідач (ГУ ПФУ в області) повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому орган Пенсійного фонду України не наділений правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

З огляду на ту обставину, що Постанова №804 набрала чинності 04 вересня 2019 року та підлягала обов`язковому застосуванню відповідачем, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно.

Надалі постановою №1088 установлено, що з 01 січня 2020 року виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01 березня 2018 року (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови №704, здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Одночасно виключено пункти 1-3 Постанови № 103.

З урахуванням наведеного, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про те, що з 05 березня 2019 року до 03 вересня 2019 року включно, тобто до дати набрання чинності Постановою №804, відповідач мав виплачувати позивачу пенсію, розраховану відповідно до Закону № 2262-ХІІ в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з огляду на що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, що визначений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки відповідно до частини другої статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Також, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

На думку суду, шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом не підлягає застосуванню, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом №2262-ХІІ право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верхового Суду в постанові від 22 січня 2019 року по справі №201/9987/17, від 19 березня 2019 року по справі №806/1952/18.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 06 листопада 2020 року №ПН6288 (арк. спр. 6) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 18).

Керуючись статтями 139, 243, 244, 245, 246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року включно у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 30 грудня 2020 року.