Справа № 420/15164/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 січня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 19.05.2020 року у ВП № 62131006, визнання протиправною та скасування п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2020 у ВП № 62131006, визнання протиправною та скасування п. 3 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.09.2020 року у ВП № 62131006.

Також, позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову до ухвалення рішення по справі шляхом зупинення стягнення на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди від 19.05.2020 у ВП № 62131006; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Притуляку Валерію Миколайовичу вчиняти виконавчі дії по виконавчому провадженню № 63243514 на виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди від 19.05.2020 у ВП № 62131006.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що оскаржуване рішення приватного виконавця є очевидно протиправним, оскільки ним не стягнуто з боржника жодних грошових коштів, а відтак відсутні підстави для стягнення основної винагороди. При цьому, невжиття заходів може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав, оскільки за час розгляду справи в рахунок стягнення основної винагороди приватного виконавця може бути реалізовано належне боржнику майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 154 КАС України, заяву представника позивача про забезпечення позову розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Так, предметом оскарження по даній справі є, зокрема, правомірність прийнятої відповідачем постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 19.05.2020 року у ВП № 62131006.

При цьому, протиправність оскаржуваної постанови не є очевидною та підлягає доведенню в ході розгляду даної адміністративної справи, а тому, задоволення заяви про забезпечення позову у даному випадку буде вирішенням судом позовних вимог по суті та виходом за межі підстав для забезпечення позову, які передбачені ст. 151 КАС України.

В той же час, в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, наслідки незабезпечення даного позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки, після звернення спірної постанови до примусового виконання і відкриття виконавчого провадження, заявник не позбавлений можливості порушувати питання про відстрочення або розстрочення її виконання в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали справи не свідчать про наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у повному обсязі.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук