Справа № 200/5407/20-а
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 січня 2021 року

м. Київ

справа № 200/5407/20-а

адміністративне провадження № К/9901/34391/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів -Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі №200/5407/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо списання заборгованості за скасованою у судовому порядку вимогою про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо списання заборгованості за скасованою у судовому порядку вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 23 березня 2018 року №Ф-501-17, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №805/824/18-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області було скасовано податкову вимогу від 16 січня 2018 року №142-47 в частині нарахування Головним управлінням ДФС у Донецькій області їй податкового зобов`язання з орендної плати за землю в сумі 8873,67 грн, пені в сумі 2978,00 грн, адміністративних та інших санкцій в сумі 1500,00 грн, штрафних санкцій за порушення законодавства з патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 672,00 грн, як такі, за якими закінчився строк давності. Це рішення було залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2020 року у справі №805/824/18-а. Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №805/824/18-а було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2020 року у справі №805/824/18-3. Таким чином, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №805/824/18-3 набрало законної сили 03 березня 2020 року.

На підставі статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Однак в електронному кабінеті на сайті ДПС обліковуються пеня в сумі 2978,00 грн, адміністративні та інші санкції в сумі 1500,00 грн, штрафні санкції за порушення законодавства з патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 672,00 грн, які були скасовані судовим рішенням.

ОСОБА_1 звернулася з заявою до відповідача від 09 квітня 2020 року, з проханням пояснити на якій підставі не виконується рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №805/824/18-а, яке набрало законної сили 03 березня 2020 року.

У листі від 15 травня 2020 року №40858/10/05-99-10-03-14, який позивачка отримала 22 травня 2020 року, відповідач надав пояснення щодо несписання пені в сумі 2978,00 грн, адміністративних та інших санкцій в сумі 1500,00 грн, штрафних санкцій за порушення законодавства з патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 672,00 грн тим, що у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №805/824/18-а «...відсутні зобов`язання контролюючого органу вчинити певні дії щодо коригування даних інформаційної системи органу доходів і зборів щодо зменшення (вилучення) сум заборгованості».

Позивачка вважає протиправною бездіяльність відповідача та просила суд: визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Донецькій області щодо несписання з ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з податкового зобов`язання з пені в сумі 2978,00 грн, адміністративних та інших санкцій в сумі 1500,00 грн, штрафних санкцій за порушення законодавства з патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 672,00 грн та невиключення вищевказаного боргу (недоїмки) з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 ; зобов`язати ГУ ДПС у Донецькій області списати з ОСОБА_1 борг (недоїмку) з податкового зобов`язання з пені в сумі 2978,00 грн, адміністративних та інших санкцій в сумі 1500,00 грн, штрафних санкцій за порушення законодавства з патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 672,00 грн та вчинити певні дії щодо коригування даних інформаційної системи органу доходів і зборів щодо зменшення (вилучення) вищевказаних сум заборгованості; стягнути з ГУ ДПС у Донецькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 10000,00 грн.

Ухвалою від 10 червня 2020 року суд відкрив провадження по справі, призначивши до розгляду 09 липня 2020 року за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року, позовні вимоги задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Донецькій області щодо несписання з ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з податкового зобов`язання з пені в сумі 2978,00 грн, адміністративних та інших санкцій в сумі 1500,00 грн, штрафних санкцій за порушення законодавства з патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 672,00 грн та не виключення вищевказаного боргу (недоїмки) з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); зобов`язано ГУ ДПС у Донецькій області списати з ОСОБА_1 борг (недоїмку) з податкового зобов`язання з пені в сумі 2978,00 грн, адміністративних та інших санкцій в сумі 1500,00 грн, штрафних санкцій за порушення законодавства з патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 672,00 грн та вчинити певні дії щодо коригування даних інформаційної системи органу доходів і зборів щодо зменшення (вилучення) вищевказаних сум заборгованості; в задоволені іншої частини адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Головне управління ДПС у Донецькій області подало до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі №200/5407/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо списання заборгованості за скасованою у судовому порядку вимогою про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко