Справа № 400/1062/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/1062/20
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року (суддя Брагар В.С., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 03 червня 2020 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУПФ України в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахування періоду роботи та заробітку за 2002, 2003, 2004, 2005, 2006 роки в ТОВ «Турбоспецсервіс» на території Російської федерації;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахування періоду роботи та заробітку за 2002, 2003, 2004, 2005, 2006 роки в ТОВ «Турбоспецсервіс» на території Російської Федерації, починаючи з дня звернення за перерахунком - 23.09.2019 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 був задоволений повністю. Визнано протиправними дії ГУПФ України в Миколаївській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахування періоду роботи та заробітку за 2002, 2003, 2004, 2005, 2006 роки в ТОВ «Турбоспецсервіс» на території Російської федерації. Зобов`язано ГУПФ України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи та заробітку за 2002, 2003, 2004, 2005, 2006 роки в ТОВ «Турбоспецсервіс» на території Російської Федерації, починаючи з дня звернення за перерахунком - 23.09.2019 р.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ГУПФ України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

При цьому апелянт зазначає, що оскільки позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії не за формою, яка встановлена Додатком 2 Порядку №22-1, то його заяву було розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (надалі - Закон №393), та зазначив, що вимоги позивача про здійснення перерахунку та виплату пенсії є безпідставними, оскільки довідка, яка була додана до заяви про здійснення перерахунку пенсії, видана федеральною податковою службою по Московському району м. Нижній Новгород, а не підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звернулася за пенсією, або правонаступником, якщо підприємство, установа, організація ліквідована або припинила свою діяльність, або архівною установою. Отже, надана довідка не відповідає вимогам Порядку №22-1.

Позивач відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надіслав.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

23.09.2019 року на адресу відповідача надійшло звернення про здійснення перерахунку пенсії з врахуванням довідки про доходи №06-32/005927 від 07.08.2019 року, виданою інспекцією федеральної податкової служби по Московському району м. Нижній Новгород Російської Федерації.

При цьому на підтвердження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за період роботи з 2002 року по 2006 рік позивачем подано разом із заявою про перерахунок пенсії супровідний лист від 07.08.2019 року №06-32/005927, від 08.10.2019 року №06-32/008278 та довідки про доходи фізичної особи за 2002, 2003, 2004, 2005, 2006 роки, листи Пенсійного фонду Російської Федерації №Б-38279-9/39353, №Б-1302-1401/1249-19 від 28.08.2019 року, лист Державного архіву Нижегородської області від 09.09.2019 року №7500/06-20, яким повідомлено, що документи по особовому складу ТОВ «Турбоспецсервіс» на зберігання до архіву не надходили, тому надати довідки про заробітну плату в період з 10.03.1998 р. по 03.12.2007 р. не має можливості. Місцезнаходження документів вказаного товариства архіву не відомо. Також, позивач на підтвердження трудового стажу надав суду копію трудової книжки серія НОМЕР_1 .

Позивач зазначив, що з відкритих джерел встановлено, що ТОВ «Турбоспецсервіс» припинило свою діяльність у зв`язку з ліквідацією 19.07.2012 року.

Проте, 07.10.2019 року відповідачем надано відповідь про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Так, з листа від 07.10.2019 року №4162-Б-07 вбачається, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу, відповідач посилався на п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення, (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що довідка про заробітну плату особи (дохід) видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ, організацій або архівними установами.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що неможливість позивача надати відповідні довідки, які він з незалежних від нього підстав не має можливості отримати, не може слугувати підставою для неврахування заробітної плати за спірний період при перерахунку та виплаті пенсії позивачу, а зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 23.09.2019 з урахуванням заробітної плати за період з 2002 року по 2006 року включно за даним довідками та записами до трудової книжки є належним способом відновлення порушеного права позивача, а також слугуватиме меті усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсія, так само як і заробітна платня, є за своєю правовою природою взаємопов`язаними та рівнозначними формами соціального забезпечення, які виплачуються пенсіонерам та працівникам. Тому суд першої інстанції правильно виходив з того, що відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з 2002-2006 року включно на ТОВ «Турбоспецсервіс» порушує право позивача мирно володіти своїм майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода від 13.03.1992) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до ст. 6 Угоди від 13.03.1992 призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугою років, громадянам держав учасниць Угоди, враховується трудовий стаж, набутий на території будь якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 40 цього Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв (абзац перший частини першої). Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої) .

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, установлено, зокрема, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу (пункт 2.7.). Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10).

Згідно з пп. 3 п. 2.1 цього ж Порядку для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3,4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

З матеріалів справи випливає, що ТОВ «Турбоспецсервіс», де працював позивач у спірний період, ліквідовано. Місцезнаходження документів, які підтверджують заробітну плату позивача за спірний період, не відомо. Вказане підтверджується копією листа з архівної установи (а.с. 23).

Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що отримати довідку про заробітну плату позивач не має можливості у зв`язку з незалежними від нього обставинами.

Разом з тим, відомості про заробітну плату позивача за період з 2002 р. по 2006 р. містяться у довідках про доходи, наданих інспекцією федеральної податкової служби у Московському районі м. Нижній Новгород (Форма №2-НДФЛ). Також, трудову діяльність на ТОВ «Турбоспецсервіс» підтверджують записи за №20-22 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 9-11, 15-20).

Слід підкреслити, що за приписами ст. 62 Закону від 05.11.1991 №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Тобто, законодавець визначив, що основним та достатнім документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано вирішив, що у розпорядженні пенсійного фонду були наявні усі необхідні відомості для зарахування вказаної заробітної плати при розрахунку пенсії позивача.

Колегія суддів також зауважує, що розміри заробітної плати позивача за період з 2002 по 2006 роки не є спірними та є в наявності у відповідача, проте охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача піддано відповідачем формальним обмеженням.

Проте, оскаржувані дії відповідача істотно знижують рівень соціального забезпечення та фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених ст. 46 Конституції України, а отже є незаконними, порушують принципи справедливості та рівності громадян перед Законом, призводять до зниження розміру пенсії та зменшують захищеність в умовах постійного зростання цін на товари та послуги.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд першої інстанції на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» правильно застосував практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у п. п. 42-44 Рішення від 07.07.2011 у справі «Серков проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство має відповідати вимозі «якості» закону, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні.

Таким чином, неможливість позивача надати відповідні довідки, які він з незалежних від нього підстав не має можливості отримати, не може слугувати підставою для неврахування заробітної плати за спірний період при перерахунку та виплаті пенсії позивачу, з чим погоджується апеляційний суд.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій ГУПФ України в Миколаївській області щодо відмови в перерахунку пенсії за відповідними довідками наданими позивачем по заробітній платі.

Колегія суддів також вважає, що зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 23.09.2019, з урахуванням заробітної плати за період з 2002 року по 2006 року включно за наданими позивачем довідками та записами до трудової книжки є належним способом відновлення його порушеного права, а також слугуватиме меті усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга ГУПФ України в Миколаївській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов