Справа № 520/15327/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2020 року № 520/15327/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі- Мурадли А.І.

за участі представників сторін:

позивача - Смуригіна О.О.

відповідача - Моїсеєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватної промислово-торгівельної фірми "ЮСІ" (вул. Дизельна, б. 3/5,м. Харків,61036, ) до Слобожанської митниці Державної митної служби України (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003, ) про визнання протиправним та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Слобожанської митниці Державної митної служби України N UА807000/2020/001441/2 від 05.08.2020 року;

-визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Слобожанської митниці Державної митної служби України

UА807170/2020/00872 від 05.08.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що Приватна промислово-торговельна фірма «ЮСІ» є виробником велосипедів. Одним з основних видів економічної діяльності ППТФ «ЮСІ» за Квед 30.92 - є виробництво велосипедів, дитячих та інвалідних колясок.

17.05.2020 року між ППТФ «ЮСІ» та YANCHENG FOREIGN TRADE CORP LTD (Китай) було укладено контракт N DJL 1705/17 поставки продукції.

Відповідно до п. 1.1. вказаного Контракту, його предметом є поставка продавцем покупцю Товарів, відповідно до додатків до даного Контракту, в межах, встановлених цим Контрактом. Згідно з и. 3.2. Контракту, ціна Товару зазначається в відповідних додатках до Контракту, що складаються на кожну поставку та Інвойсі.

Відповідно до Додатку №4 від 23.12.2019р. предметом поставки є запчастини для велосипедів на загальну суму 56021,35 доларів США, на умовах 100% передплати.

Між сторонами оформлений Інвoйс N53JР191211 від 07.04.2020 року на загальну суму 56021,35 долара США.

ППТФ <<ЮСТ>> розрахувалась за поставлений товар в повному обсязі відповідно до платіжних доручень:2020р.; N 1 від 16 січня 2020 року на суму. 10000,00 доларів США; N 13 від 10 липня 2020 року на суму 14592,35 доларів США; N 14 від 14 липня 2020 року на суму 30981,95 доларів США.

ППТФ «ЮСІ» під час здійснення імпорту до України товару у межах наведеного зовнішньоекономічного контракту N ІЗЛЬ-1705/17 від 17.05.2017р. в особі декларанта ОСОБА_1 склала і подала до Митниці електронну митну декларацію N ГА807170/2020/038845 від 03.08.2020 р.

У цій декларації заявник в особі декларанта визначив митну вартість товару (частини велосипедів економ-класу: кареточний вузол в розібраному стані, сідло, втулка негальмова передня/задня, винос керма, кермо, ручки керма, щитки колісні, світловідбивачі, тримачі світловідбивачйв, захист ланцюга, заглушки для вилки заглушка для втулки, частини гальмівної системи велосипеда, спиця з ніппелем, вилка та велосипеди двоколісні, без двигуна (частково розібрані з комплектуючими) за першим методом (за ціною договору) на рівні - 1626889,18грн., у т.ч. транспортні витрати в сумі 74940,93грн.

До декларації були додані: декларація країни відправлення N 00166186 від 08.06.2020р., контракт N DJL-1705/17 від 17.05.2017р., додаток до контракту N 4 від 23.12.2019р., рахунок-фактура (інвойс) N53JР191211 від 07.04.2020 р., платіжні доручення в іноземній валюті щодо повної оплати товару, договір про надання транспортно-експедйційних послуг №02049-26 від 02.04.2019р., Довідка про транспортні витрати вих. №2707-1 від 27.07.2020р. та інші документи що перелічені в Картці відмови Митниці № N UА 807170/2020/00872.

Під час вивчення цих документів Митницею було виявлено, що за іншими митними деклараціями рівень митної вартості на подібний товар становить 5,01 дол. США за кг. (митні декларації N UA10013 0/2020/707104 від 04.08.2020., UА500070/2020/228615 від 30.07.2020р.,UА500050/2020/207519 від 17.07.2020р.,UА500070/2020/228823 від 31.07.2020р., N UА 100130/2020/706839 від 16.07.2020р.)

Тому адміністративним органом була застосована процедура консультацій з приводу рівня митної вартості товару. Причинами ініціювання процедури консультацій були також розбіжності в поданих документах, не надання договору перевезення товарів, документу що підтверджує сплату передплати згідно інвойсу.

05.08.2020р. Митницею було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів N UА807000/2020/001441/2, (далі, Рішення) яким унаслідок застосування резервного - другорядного методу визначення митної вартості товарів (частини велосипедів економ-класу: кареточний вузол в розібраному стані, сідло, втулка негальмова передня/задня, винос керма, кермо, ручки керма, щитки колісні, світловідбивачі, тримачі світловідбивачів, захист ланцюга, заглушки для вилки, заглушка для втулки, частини гальмівної системи велосипеда, спиця з ніппелем, вилка та велосипеди двоколісні, без двигуна (частково розібрані з комплектуючими) було визначено відкориговану митну вартість товарів №1/1; №2/1; №3/1; 4/1; 5/1; 8/1; 9/1; 11/1; 12/1 на рівні - 5,0100 доларів США за 1 кг., а загалом 92844,06 дол. США., митна вартість товарів №6/1; №7/1; 10/1 які не підлягали коригуванню становить 3586,57 дол. США. Отже, загальна митна вартість товарів з урахуванням коригування складає 92844,06 дол. США + 3586,57 дол. США - 96430,63 дол. США, що становить -а курсом 27,7 - 2671398,46грн. Різниця показників митної вартості товару, визначених митним органом та декларантом становить 2671398,46 грн. - 1626889,18 грн. = 1044509,28грн.

Юридичною підставою для прийняття оскарженого рішення владний суб`єкт обрав положення ст.ст.54-64 Митного кодексу України, а фактичною підставою слугувало судження суб`єкта владних повноважень про спрацювання модуля АСАУР, недостатність поданих документів для визначення складових митної вартості, розбіжності в ціновій інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

У подальшому на виконання цього рішення про коригування митної вартості Митницею було прийнято рішення у формі Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення N UА 807170/2020/00872.

Заявник виконав владні вимоги Митниці і з метою уникнення простою товару подав-нову вантажну митну декларацію N UА807170/2020/039354 від 06.08.2020 р., де зазначив обчислений Митницею показник митної вартості товару.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення Митниці N UА807000/2020/001441/2 від 05.08,2020р. та Картка відмови N UА807170/2020/00872 є не обґрунтованими та безпідставними, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити, надав до суду відзив на позов з обґрунтуванням своєї правової позиції.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 Митного Кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання митної вартості.

Таким чином, Слобожанська митниця ДМС зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що 03.08.2020 року до відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Вантажний» Слобожанської митниці Держмитслужби підприємством ППТФ "ЮСІ" (код ЄДРПОУ ) була подана ЕМД №UА807170/2020/038845 на товари «частини для велосипедів економ-класу, велосипеди двоколісні...» походженням з Китаю, що надійшли на адресу цього підприємства в рамках зовнішньоекономічного контракту № N DJL 1705/17 від 17.05.2017 з YANCHENG FOREIGN TRADE CORP LTD (Китай).

Як передбачає ст. 248 МКУ, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно з ч.1 ст. 53 МКУ одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до МКУ не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом, перед кодом документу проставляється символ "d". Класифікатор документів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 (далі - Класифікатор документів).

У графі 44 вказаної ЕМД зазначені наступні документи:

за кодом «d0271» - пакувальний лист від 07.04.2020;

за кодом « 0380» - рахунок - фактура (інвойс) від 07.04.2020 №53JР191211;

за кодом «d0705» - коносамент від 12.06.2020 №ТRL202006095;

за кодом «d0730» - автотранспортна накладна від 02.08.2020 №3631;

за кодом « 0862» - декларація про походження товару від 07.04.2020 №53JР191211;

за кодом «d3002» - банківський платіжний документ №1 від 16.01.2020;

за кодом «d3002» - банківський платіжний документ №13 від 10.07.2020;

за кодом «dЗ002» - банківський платіжний документ №14 від 14.07.2020;

за кодом «dЗ002» - банківський платіжний документ №9 від 09.01.2020;

за кодом «dЗ003» - бухгалтерська довідка від 31.07.2020;

за кодом «dЗ004» - рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг№2850 від 27.07.2020;

за кодом «dЗ007» - документ, що підтверджує вартість перевезення, довідка від 27.07.2020 №2707-1;

за кодом «dЗ022» - лист від 24.07.2020 №104;

за кодом «dіЗ022» - сертифікат від 17.06.2020 №203209в0/000311;

за кодом «d4103» - додаткова угода №4 від 23.12.2019;

за кодом «m4104» - зовнішньоекономічний контракт №DJL-1705/17 від 17.05.2017;

за кодом «d4202» - договір від 01.03.2002 №0103/4-1;

за кодом «m4301» - договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 02.04.2019 №02049-26;

за кодом «d9000» - лист використання від 03.08.2020;

за кодом «d9610» - копія митної декларації країни відправлення №00166186 від 08.06.2020.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 ст. 53 МКУ, а саме:

декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених, у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також 4 документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд вказує, що у постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 Верховний Суд дійшов висновку, що вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари

Згідно з положеннями частини 5 статті 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема:

упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Тобто, митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до пункту 2(а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на 4 дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту' 2(Ь) статті під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Стаття 17 Угоди передбачає, що ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.

Таким чином, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості. Зазначене можливо здійснити зокрема шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією - рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і інформація про які ретельно перевірялась.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД №»UА807170/2020/038845. здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог статті 54 МКУ шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також статтями 336, 337, 363 МКУ в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок № 631).

Відповідно до п.4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності:

4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).

В даному контексті доречно буде зауважити, що, згідно статті 361 МКУ, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є:

запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;

забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);

забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;

прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UА807170/2020/038845 від 03.08.2020 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодами:

105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів): Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 3500 до 4300 USD. Перевірити документи, що підтверджують транспортні витрати. Витребувати документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр.44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦГІ декларанта прикріпити до МД. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2,3,4,5,8,9,11,12) здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. Товар(и) № 2, З, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів.

106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів): По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2,3,4,5,8,9,11,12) здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.

Тобто, відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 АСАУР за поданою ЕМД було сформовано перелік форм митного контролю.

Bказаний перелік форм митного контролю формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.

Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

Зазначені обставини стали підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості, що узгоджується з п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій, відповідно до якого у випадках спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів.

Враховуючи, що аналіз вищенаведених висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) дає підстави стверджувати, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребовування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

Відповідно до п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій, після надходження запиту від підрозділу митного оформлення, посадовою особою спеціалізованого підрозділу було здійснено зокрема:

-перевірку документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування;

-перевірку включення/не включення складових митної вартості;

-порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари;

-порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено;

-перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість;

-перевірку наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.

За результатом аналізу інформації та співставлення вказаних документів було встановлено наступне:

-задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями раніше (рівень митної вартості згідно ЄАІС: товар №1, 2, 3, 4, 5, 8, 9, 11, 12 - 5,01 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості: товар №1 - 2,6714 дол. США/кг., товар №2 - 1,7903 дол. США/кг., товар №3 - 2,6055 дол. США/кг., товар №4 - 3,3907 дол. США/кс, товар №5 - 3,2779 дол. США/кг., товар №8 - 3,3097 дол. США/кг., товар №9 - 1,6512 дол. США/кг., товар №11 - 1,7723 дол. США/кг., товар №12 - 4,1879 дол. США/кг.);

-довідка та рахунок щодо транспортних витрат надані від підприємства, яке безпосередньо не транспортувало товар, виходячи з наданого до митного оформлення коносаменту від 12.06.2020 TRL202006095.

Згідно з ч.4 ст.58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України.

Частина 5 ст.58 МКУ дає визначення словосполучення «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до пп.2.2, 2.11, 2.12 п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій посадовою особою митниці було здійснено перевірку документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, та перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість, та наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом, за результатами чого було встановлено наступне.

Разом з ЕМД №UА807170/2020/038845 від 03.08.2020 декларантом до Слобожанської митниці Держмитслужби були надані наступні транспортні (перевізні) документи:

-довідка про транспортні витрати №2707-1 від 27.07.2020; рахунок на оплату від 27.07.2020 №2850;

договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 02.04.2019 №02049-26.

Згідно коносаменту від 12.06.2020 ТКЛ202006095 перевізником товару є «ІСS LIMITED LIABILYТY СОМРANY», Однак, у договорі про надання транспортно-експедиторських послуг від 02.04.2019 №02049-26 зазначено, що транспортно-експедиторські послуги надавалися ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІК». Також, наявний рахунок на оплату №2850 від 27.07.2020 морського фрахту за межами митної території України виставлений постачальником ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІК» на суму 74 940,93 грн.

Встановлено, що Інших договорів, укладених з іншими перевізниками, щодо перевезення товару до митного оформлення декларантом не надано;

Матеріалами справи підтверджено, що до позовної заяви позивачем додані копії:

-наявні розбіжності в умовах поставки між інвойсом, митною декларацією та коносаментом.

Згідно коносаменту від 12.06.2020 TRL202006095 портом відправлення є FОВ Кcінганг. Однак, у інвойсі від 07.04.2020 №53JP191211 та у графі 20 ЕМД №UА807170/2020/038845 зазначено - FОВ Тяньцзінь;

-в експортній декларації відображено інший номер коносаменту.

У експортній митній декларації №00166186 зазначений номер коносаменту 599172879. Однак, до митного оформлення був наданий коносамент від 12.06.2020 ТRL202006095;

-згідно інвойсу передбачена передплата за товар, але наданими до митного оформлення документами вона не підтверджена в повній мірі.

Судом встановлено, що згідно контракту № DJL-1705/17 від 17.05.2017:

-«Пункт 4.1. Товари поставляются на условиях, указанньїх в соответствующих приложениях к настоящему контракту, составленньїх на каждую поставку и являющихся его неотьемлемой частью, и Инвойсе на каждую поставку (в редакции ИНКОТЕРМС-2000)»

-«Пункт 5. Оплата осуществляется на условиях, оговоренньїх в Приложениях к настоящему контракту, составляемьіх на каждую поставку и являющихся неотьемлемьіми частями настоящего контракта, в Долларах США на счет Продавца».

До вказаного договору доданий додаток №4 від 23.12.2019 на загальну суму 56021,35 дол. США, з умовами оплати - 100 % передоплата. Такі ж умови зазначені у інвойсі від 07.04.2020 №53JP191211.

До митного контролю та митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані платіжні доручення №9 від 09.01.2020, №1 від 16.01.2020, №13 від 10.07.2020, №14 від 14.07.2020.

Здійснивши аналіз даних платіжних доручень, встановлено наступне:

кошти по платіжному доручені №9 від 09.01.2020 були переведенні на рахунок продавця по додатку №3 від 14.01.2019 до контракту DJL-1705/17 на суму 17096,00 дол. США;

кошти по платіжному доручені №1 від 16.01.2020 були переведенні на рахунок продавця по додатку №4 від 23.12.2019 до контракту DJL-1705/17 на суму 10000,00 дол. США;

кошти по платіжному доручені №13 від 10.07.2020 були переведенні на рахунок продавця по додатку №3 до контракту DJL-1705/17 на суму 14592,35 дол. США;

кошти по платіжному доручені №14 від 14.07.2020 були переведенні на рахунок продавця по додатку №4 від 23.12.2019 до контракту DJL-1705/17 на суму 30988,95 дол. США.

Тобто, по додатку №4 від 23.12.2019 до контракту DJL-1705/17 було здійснено оплату покупцем товару на загальну суму 40 988,95 дол. США.

Однак, згідно додатку №4 від 23.12.2019 до контракту 1705/17, інвойсу від 07.04.2020 №53ІР191211, за товар повинна бути сплачена сума у розмірі 56021,35 дол. США. Суд звертаємо увагу на те, що загальна сума в платіжних дорученнях №14 та №1 на передплату товару не співпадає із сумою, яка підлягає сплаті.

До одного із обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість відносяться, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Також, платіжні доручення №9 від 09.01.2020 та №13 від 10.07.2020 не відноситься до оплати товарів, які заявлені до митного оформлення за митною декларацією №UА807170/2020/038845 від 03.08.2020 та не може слугувати належним доказом правомірності дій позивача щодо обґрунтування заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що у постанові від 20.03.2020 по справі №480/3807/18 Верховний Суд зазначає, що «Отже, митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належним та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару».

Всупереч вищезазначеним приписам та вимогам ч.1 та ч.2 ст.53 МКУ, разом з ЕМД № UА807170/2020/045174 від 04.09.2020 декларантом не було надано до митниці належного платіжного документу, що стосується товарів позивача; не надано переклад та не зроблено верифікацію експортної митної декларації №00166186 відповідно до ст. 254 МКУ та вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-ЕП.

Так, згідно ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп визначено, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР можуть використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації таких декларацій та їх перекладів на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.

У даному випадку декларація країни відправлення експортної митної декларації №00166186 складена на китайській мові без перекладу.

Вищевикладене обумовило наявність у посадової особи митниці обгрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару позивача, заявленої у МД № UА807170/2020/038845 від 03.08.2020, наявність якого є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як вже було зазначено, згідно з положеннями частини 5 статті 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Зокрема, 03.08.2020 декларанта було повідомлено, що на виконання вимог стаття 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, передбачені частиною 3 статті 53 МКУ.

Також зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження митної вартості.

Окремо варто зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: «...відповідач має право витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

В даних спірних правовідносинах, на думку суду, у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, оскільки відповідачем за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що стало підставою здійснення перевірки правильності її визначення.

При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості подібних за фізичними характеристиками товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що вартість заявлених до митного оформлення товарів є меншою від мінімального рівня митної вартості, інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що наявність в ЄЛІС Держмитслужби України інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребовування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.»

У відповідь на повідомлення митниці підприємством 05.08.2020 №181 було надіслано листа з інформацією: «Додаткових документів, щодо підтвердження цін на задекларовані товари на сьогодні подати не має можливості. Для унеможливлення простою транспортного засобу, просимо митницю прийняти рішення самостійно».

У зв`язку з тим, що додаткових документів декларантом надано не було, тому можна вважати не спростованими сумніви митниці щодо відсутності всіх складових митної вартості поданого до митного оформлення та митного контролю товару.

Зазначаємо, що у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 №820/11853/13-а вказано що «неподання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації».

Тому, вищезазначеними обставинами справи підтверджується, що за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного оформлення, було виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до вимог частини 5 статті 55 МКУ була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до ч.б ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або

недостовірні відомості про митну вартість товарів у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.2 ч.б ст.54 МК України); невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 МК України (п.З ч.б ст.54 МК України).

Згідно з ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд звертає увагу на висновок Верховного Суду щодо нормативного регулювання подібних спірних правовідносин, викладений у постановах від 02.04.2019 по справі №826/14258/15 (адміністративне провадження №К/9901/23135/18), від 02.04.2019, по справі №815/4150/14 (адміністративне провадження №К/9901/3483/18), суть якого зводиться до того, що «Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу».

Отже, зважаючи на положення МКУ та зазначений висновок Верховного Суду, який, відповідно до частини 5 статті 242 КАСУ, підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, саме на позивача покладається обов`язок доведення правильності визначення митної вартості свого товару, заявленої у ЕМД UА807170/2020/038845 від 03.08.2020

Відповідно до положень ч.З ст.57 МКУ митним органом було послідовно проаналізовано можливість визначення митної вартості товару позивача за другорядними методами.

05.08.2020 митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості товарів за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями 54, 55, 57-64 МКУ прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001441/2 за другорядним (резервним) методом.

Згідно ч.І ст.64 МКУ, у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, що не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ).

При цьому, митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, що підтверджується наданими разом з відзивом на позов витягами з ЄАІС щодо рівня цін по ЦБД, тобто відомостями з ЄАІС про митні оформлення товарів у максимально наближений термін по ЕМД №№UA100130/2020/707104 від 04.08.2020, UА500070/2020/228615 від 30.07.2020, UА500050/2020/207519 від 17.07.2020, UА500070/2020/228823 від 31.07.2020, UА 100130/2020/706839 від 16.07.2020. Розрахунок митної вартості складає: товар №1 - 5,01 доларів США/кг, товар №2 - 5,01 доларів США/кг, товар №3 - 5,01 доларів США/кг, товар №4 - 5,01 доларів США/кг, товар №5 - 5,01 доларів США/кг, товар №8 - 5,01 доларів США/кг, товар №9 - 5,01 доларів США/кг, товар №11 - 5,01 доларів США/кг, товар №13-5,01 доларів США/кг.

Підстави обрання другорядного (резервного) методу визначення митної вартості, джерела зазначені у графі 33 рішення про коригування митної вартості.

Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів оформлене з додержанням вимог ч.2 ст.55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195.

Таким чином, Слобожанською митницею Держмитслужби правомірно обрано резервний метод визначення митної вартості та прийнято відповідне Рішення.

Tовар був оформлений у митному відношенні у вільне використання по МД № UА807170/2020/039354 від 06.08.2020 з використанням права декларанта на випуск товару у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МКУ у відповідності до положень частини 7 статті 55 МК України.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2020/001441/2 від 05.08.2020 винесено на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому обставини для його скасування відсутні.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Зважаючи на прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів позивача, Слобожанською митницею Держмитслужби була оформлена оскаржувана картка відмови, яка винесена у спосіб, що визначений Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672.

Отже, суд робить висновок, що оскаржувана картка відмови є законною та обґрунтованою.

Також суд зазначає, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, що стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАСУ).

Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 визначено, що ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Ненормативні правові акти є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Товари позивача були оформлені та випущені у вільний обіг за новою електронною митною декларацією (далі - ЕМД) №UА807170/2020/03 93 54 від 06.08.2020 і на теперішній час саме ця декларація має юридичну силу.

Відповідно до ч.8 ст.264 МКУ з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

З викладеного вбачається, що оскаржувана картка відмови вичерпала свою дію фактом її виконання позивачем шляхом здійснення декларування товарів за новою митною декларацією.

Cуд вказує, що судове рішення повинне бути спрямоване на відновлення порушених прав, свобод та інтересів та у випадку задоволення позовної вимоги, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало б його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 по справі №826/4418/14.

Зважаючи на вищезазначене, вимога позивача про скасування картки відмови не є належним та правильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваної картки відмови не поновлюватиме митну декларацію, за якою було вперше заявлено до митого оформлення товар позивача, бо цей товар вже оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг за іншою митною декларацією.

Вказана позиція підтверджується висновками Верховного Суду, зазначеними, зокрема, у постанові від 21.02.2018 по справі №826/15718/16 (адміністративне провадження №К/9901/3037/17), у якій суд зазначив: «задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги. які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно - правових відносин».

За наведених обставин та правових норм, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватної промислово-торгівельної фірми "ЮСІ" (вул. Дизельна, б. 3/5,м. Харків, 61036, код ЄДРПО У21178268) до Слобожанської митниці Державної митної служби України (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003, ) про визнання протиправним та скасування рішень - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення у повному обсязі складено 04 січня 2021 року.

Суддя Зінченко А.В.