Справа № 120/3054/19-а
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року

м. Київ

справа №120/3054/19-а

адміністративне провадження №К/9901/10457/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 120/3054/19-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді Шидловського В.Б., суддів Матохнюка Д.Б., Боровицького О.А.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ НП у Вінницькій області), у якому просив:

1.1. визнати незаконним та скасувати наказ ГУ НП у Вінницькій області від 02 вересня 2019 року № 168 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" капрала поліції ОСОБА_1 .

1.2. поновити капрала поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Ямпільського відділу поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області (далі - Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області).

2. В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що матеріалами службового розслідування не доведено скоєння позивачем дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Висновок за результатами службового розслідування не містить повного та об`єктивного дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та не встановлено вини позивача. Наголошує, що у період часу з 01 липня 2019 року по 12 липня 2019 року включно перебував на навчанні по підвищенню кваліфікації підрозділів реагування патрульної поліції в інституті підготовки керівних кадрів та підвищення кваліфікації, що підтверджується свідоцтвом про підвищення кваліфікації, а також посвідченням про відрядження.

2.1. Позивач вважає, що відповідачем порушена процедура проведення службового розслідування. Пояснював, що не перешкоджав проведенню службового розслідування у зв`язку з відмовою надавати пояснення, оскільки скористався своїм правом на відмову від надання пояснень щодо себе, передбаченого статтею 63 Конституції України та пунктом 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань. Наголошував, що процедура перевірки його на поліграфі, визначена наказом від 13 листопада 2017 року № 920 «Про затвердження інструкції про порядок використання поліграфів у Національній поліції України», була грубо порушена інспектором, який проводив цю перевірку. Про це позивач доповідав начальнику ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_2 відповідним рапортом, але будь-якої реакції так і не отримав, що, на його думку, свідчить про бездіяльність останнього. Водночас указує, що пунктом 2 розділу V вказаної інструкції передбачено, що у довідці про результати опитування з використанням поліграфа зазначається, що висновки є вірогідними та орієнтовними, не можуть бути використані як доказ, потребують додаткової перевірки та пошуку доказів в установленому законодавством порядку. Натомість комісією по проведенню службового розслідування використано таку довідку у якості доказу, на підставі якого у висновку службового розслідування встановлено причетність позивача до надзвичайної події за участі поліцейського Ямпільського ВП.

Установлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21 листопада 2018 року прийнятий на службу в Ямпільське ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області.

4. ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Facebook» на сторінці ОСОБА_3 викладено відеозапис із коментарем: «Ямпільське відділення поліції, ОСОБА_4 це в тебе так захищають громадян патрульні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а прикриває все начальник поліції ХАБАРНИК ОСОБА_4 і це не поодинокий випадок знущання над громадянами Ямполя і Ямпільського району». На даному відеозаписі зафіксовано, як поліцейський в приміщенні Ямпільського ВП примушує невідомого громадянина присідати, погрожуючи при цьому застосуванням сили та спеціальних засобів.

5. Про виявлення даної публікації начальником відділу комунікацій ГУ НП у Вінницькій області 08 липня 2019 року на ім`я керівництва направлено письмовий рапорт (зареєстрований під № 3918/101/11-2019). Аналогічне повідомлення до ГУ надійшло з Вінницького управління ДВБ НП України (лист від 08.07.2019 № 1465/42-01/02-2019).

6. Враховуючи, що зазначені у відеозаписі дії поліцейського викликали значний суспільний резонанс, про вказану подію, у відповідності до Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь НП в Автономній республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, затвердженого наказом НП України від 04 липня 2018 року № 645, із змінами, внесеними наказом НП України від 06 листопада 2018 року № 1015, було повідомлено Департамент кадрового забезпечення НП України (інформаційна довідка від 08.07.2019 № 2643/12/01- 2019).

7. З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого дисциплінарного проступку наказом ГУ НП у Вінницькій області від 08 липня 2019 року № 988 призначено службове розслідування.

8. Проведеним службовим розслідуванням, серед іншого, встановлено, що під час виконання обов`язків, поліцейськими в приміщенні Ямпільського ВП було здійснено відносно затриманої особи неправомірні дії, які були зафіксовані на відеозапис.

9. На відеозаписі, розміщеному в мережі Інтернет (поліція у Ямполі на Вінниччині змушує затриманого присідати) зафіксовано, як громадянин ОСОБА_7 знаходиться в кімнаті, з якої є вхід до чергової частини відділення поліції, в положенні присівши. До ОСОБА_7 підходить сержант поліції ОСОБА_8 та наносить один удар гумовим кийком в область правої ноги. Після цього ОСОБА_8 наказує ОСОБА_7 присідати та погрожує нанесенням тілесних ушкоджень. При цьому, звертаючись до ОСОБА_7 поліцейський виражається нецензурними словами. В ході подальшого проведення службового розслідування та опитування особового складу Ямпільського ВП було отримано підтвердження того, що відеозапис за участі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було знято капралом поліції ОСОБА_9

10. В ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_9 , повідомила, що відеозапис, розміщений в мережі Інтернет, вона особисто знімала на мобільний телефон. Дане відео ОСОБА_9 , було надіслано поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 1 Ямпільського ВП капралу поліції ОСОБА_1 . З якою метою ОСОБА_9 , знімала даний відеозапис вона повідомити не змогла, як і не змогла пояснити чому не припинила протиправних дій свого колеги та не доповіла про подію керівництву відділення. ОСОБА_9 , зауважила, що крім ОСОБА_1 нікому більше не надсилала та не показувала вказаного відеозапису. Відеозапис вона надіслала ОСОБА_1 за допомогою додатку «Viber». Після останньої розмови з ОСОБА_1 вона також видалила всю переписку з ним. У висновку службового розслідування вказано, що дії ОСОБА_1 викликають підозру, що він також знав про неправомірні дії своїх колег та нікого про це не повідомив.

11. Тож за наслідками службового розслідування встановлено, що капрал поліції ОСОБА_1 поруч з іншими поліцейськими відділку, зокрема ОСОБА_9 ,порушив вимоги Присяги поліцейського, частини 1, 4 статті 7, пункту 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України» частини 1, пунктів 1-2, 13 частини З статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 6, 7 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.1 1.2018 № 893, що виразилось у неповідомленні керівництва про виявлені ознаки кримінального правопорушення з боку ОСОБА_8 і приховуванні його дій, перешкоджанні проведенню службового розслідування. Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність ОСОБА_1 встановлено не було, однак в його діях, як і в діях ОСОБА_9 , можуть міститися ознаки кримінального правопорушення передбаченого статтею 396 КК України.

12. Висновок службового розслідування затверджений начальником ГУ НП у Вінницькій області 02 серпня 2019 року.

13. 05 серпня 2019 року за результатами службового розслідування ГУ НП у Вінницькій області видано наказ № 1248 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Могилів-Подільського ВП та Ямпільського ВП», яким, серед іншого, застосовано до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Ямпільського ВП Могилів- Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність». З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 07 серпня 2019 року, про що свідчить його власний підпис. Доказів оскарження або скасування наказу ГУ НП у Вінницькій області № 1241 від 05 серпня 2019 року суду не надано.

14. 09 серпня 2019 року до керівництва ГУ НП у Вінницькій області з письмовим рапортом звернулась поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 4 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області капрал поліції ОСОБА_9 щодо нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , із якого слідувало, що 05 липня 2019 року ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, за місцем її проживання погрожував вбивством. Даний рапорт зареєстровано у відділі документального забезпечення відділу поліції № 4502/101/11-2019 від 09 серпня 2019 року.

15. З метою своєчасного, повно та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого, наказом ГУ НП у Вінницькій області № 1163 від 09 серпня 2019 року призначено службове розслідування.

16. Під час проведення службового розслідування було опитано капрала поліції ОСОБА_9 , яка пояснила, що з грудня 2018 року вона почала зустрічатись з капралом поліції ОСОБА_1 та спільно з ним проживала. Час від часу між ними виникали сварки та непорозуміння. На початку липня поточного року між ОСОБА_9 , та ОСОБА_1 виник черговий конфлікт, після чого вони прийняли рішення припинити спілкування. У подальшому в ніч з 05 на 06 липня 2019 року, приблизно о 01:00 год., коли ОСОБА_9 , поверталася до свого місця проживання, то в під`їзді побачила якогось чоловіка, який знаходився на сходах, на поверх вище її квартири. Відчинивши двері до квартири ОСОБА_9 , почула, як по сходах хтось біжить. Повернувшись вона побачила ОСОБА_1 ОСОБА_9 зайшла до своєї квартири та спробувала зачинити двері, але ОСОБА_1 перешкодив їй це зробити та із застосуванням сили відчинив їх. Увійшовши до квартири ОСОБА_1 почав нецензурно виражатись до ОСОБА_9 , та наносити їй удари руками в різні частини тіла. ОСОБА_9 , намагалася заспокоїти ОСОБА_1 та просила залишити її помешкання, однак він ще більше розлютився і взявши кухонний ніж, приклав їй до шиї. При цьому ОСОБА_1 сказав ОСОБА_9 , що вб`є її і сам покінчить з життям. На вмовляння ОСОБА_9 . ОСОБА_1 відповідав, що йому немає чого втрачати. Через деякий час ОСОБА_1 заспокоївся та перестав наносити ОСОБА_9 , тілесні ушкодження. У відповідь вона повідомила, що нікому не розповість про даний інцидент за умови, якщо ОСОБА_1 покине місце її проживання. ОСОБА_1 погодився, однак пішов від ОСОБА_9 лише приблизно о 07:00 год. До лікувальних закладів за медичною допомогою після отримання від ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , не зверталась.

17. За поясненнями ОСОБА_9 06 липня 2019 року, приблизно о 10:00 год на її мобільний телефон зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що більше не буде її чіпати за умови, якщо вона нікому не буде розповідати про те, що сталося вночі. ОСОБА_9 зазначає, що вона все ж розповіла про те, що з нею зробив ОСОБА_1 своєму знайомому, який зателефонував до нього та попередив щоб це було в останній раз. 06 липня 2019 року приблизно о 21:30 год до ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_1 , який знову почав погрожувати їй. Після цієї телефонної розмови ОСОБА_1 більше не спілкувався з ОСОБА_9 , однак ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Facebook» на сторінці ОСОБА_3 викладено відеозапис із коментарем: «Ямпільське відділення поліції, ОСОБА_4 це в тебе так захищають громадян патрульні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а прикриває все начальник поліції ХАБАРНИК ОСОБА_4 і це не поодинокий випадок знущання над громадянами Ямполя і Ямпільського району».

18. Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 08 липня 2019 № 988 за фактом порушення службової дисципліни поліцейськими Ямпільського ВП (які зафіксовані на відеозаписі) було призначено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що відеозапис, розміщений в Інтернет-мережі, був знятий ОСОБА_9 , після чого нею надісланий ОСОБА_1 . В рамках цього ж службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 надіслав відеозапис громадянину ОСОБА_10 лише після сварки з ОСОБА_9 , та телефонної розмови з нею. За результатами даного службового розслідування до ОСОБА_9 , та ОСОБА_1 наказом ГУНП у Вінницькій області від 05 серпня 2019 року № 1248 застосовано дисциплінарні стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

19. Згідно пояснень, що містяться в службовому розслідуванні, ОСОБА_9 , вказала, що ОСОБА_1 і раніше наносив їй тілесні ушкодження, про що вона нікого не повідомляла тому, що боялася його та думала, що він заспокоїться. До лікувальних закладів за медичною допомогою після отримання від ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , не зверталась. З приводу вказаної ситуації ОСОБА_1 надав пояснення, що він не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Більше жодних пояснень з приводу характеру відносин з ОСОБА_9 , ОСОБА_1 не надав, як і відмовився пояснювати, що він робив в ніч з 05 на 06 липня 2019 року, що зафіксовано в матеріалах службового розслідування.

20. У зв`язку з цим службовим розслідуванням встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 , як і під час попереднього службового розслідування, порушив вимоги пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у НП України, відповідно до якого кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Відмова поліцейського надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

21. У висновку службового розслідування відмічено, що під час проведення попереднього службового розслідування ОСОБА_1 взагалі відмовився від надання будь-яких пояснень, посилаючись на статтю 63 Конституції України. У зв`язку з чим до його опитування було залучено спеціалістів відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення ГУ НП у Вінницькій області із застосуванням поліграфа. В рамках вказаного службового розслідування, під час опитування ОСОБА_1 із застосуванням поліграфа намагався протидіяти дослідженню по дихальному каналу та руховій активності. За результатами дослідження було встановлено його причетність до надзвичайної події за участі поліцейських Ямпільського ВП.

22. Після того, як ОСОБА_1 відмовився надавати відповіді на конкретні запитання, йому знову було запропоновано пройти опитування із застосуванням поліграфа. Цього разу ОСОБА_1 вже відмовився від такого опитування, про що власноручно зазначив у поясненні. Причину відмови від опитування із застосуванням поліграфу ОСОБА_1 не захотів пояснювати.

23. 15 серпня 2019 року за результатами службового розслідування ГУ НП у Вінницькій області видано наказ № 1301 від 15 серпня 2019 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області" в якому зазначено: "за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, пунктів 1-3 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 1, пунктів 1-3, 6, 7, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НП України, пункту 5 розділу 1, абзаців 1-3, 6-8, 10 пункту 1, розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, керуючись статтями 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту НП України, застосувати до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_1 (0110248) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції."

24. На підставі наказу від 15.08.2019 № 1301, наказом ГУ НП у Вінницькій області від 02.09.2019 № 168 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

25. Не погоджуючись з цим наказом та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

26. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

27. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач спричиняв свої колезі тілесні ушкодження, поводив себе негідно та неетично та з урахуванням діючого дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, у зв`язку із неповідомленням керівництва про протиправні дії поліцейських, в яких виявлені ознаки кримінального правопорушення, приховуванні дій, перешкоджанні проведенні службового розслідування, що підтверджується висновком службового розслідування від 14 серпня 2019 року та поясненнями свідків отриманих в ході службового розслідування. Доказів, які б спростували вказаний факт, позивачем суду не надано.

28. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

28.1. Визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу ГУ НП у Вінницькій області від 15.08.2019 № 1301 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області", яким "за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, пунктів 1-3 частини 1, частини України "Про Національну поліцію", частини 1, пунктів 1-3, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 5 розділу 1, абзаців 1-3, 6-8, 10 пункту 1, розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, керуючись статтями 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_1 (0110248) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції."

28.2. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ НП у Вінницькій області від 02.09.2019 № 168 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" капрала поліції ОСОБА_1 .

28.3. Зобов`язано ГУ НП у Вінницькій області поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області з 04 вересня 2019 року.

28.4. Стягнуто з ГУ НП у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 04 вересня 2019 року до 05 березня 2020 року у розмірі 45317,36 грн з утриманням податків та інших обов`язкових платежів при виплаті.

28.5. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення з ГУ НП у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

29. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи адміністративний позов суд апеляційної інстанції виходив з того, що факт заподіяння позивачем в ніч з 05 на 06 липня 2019 року тілесних ушкоджень ОСОБА_9 за місцем її проживання та погрози їй вбивством не доведений службовим розслідуванням. Суд указав, що дані обставини були предметом розгляду слідчих ДБР, відповідно до повідомлення ТУ ДБР у м. Хмельницькому від 19 серпня 2019 року № 7582/1-1, під час вивчення інформації викладеної у рапорті ОСОБА_9 , обставин які б вказували на кримінальні правопорушення не виявлено, у зв`язку з чим відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились. Будь-якого вироку суду з даного питання суду не надано. Свідків даної події не встановлено. За медичною допомогою ОСОБА_9 не зверталася та відповідно медичними працівниками не зафіксовано наявність у неї будь-яких тілесних ушкоджень, час та механізм їх спричинення та ступінь тяжкості.

30. Суд апеляційної інстанції не погодився із оцінкою суду першої інстанції доводів позивача про перебування у спірний період на курсах підвищення кваліфікації підрозділів реагування патрульної поліції в інституті підготовки керівних кадрів та підвищення кваліфікації у м. Вінниця, який зазначив, що навчання проводиться з понеділка по п`ятницю в робочі години, що ніяким чином не перешкоджає позивачу у поза робочий час або вихідні дні бути поза межами проведення цих навчань. Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважала, що вказаний висновок суду першої інстанції є припущенням і не може бути покладений в основу судового рішення, а доводи позивача не спростовані. Доказів того, що позивач в ніч з 05 на 06 липня 2019 року перебував не у м. Вінниця, а у м. Ямпіль Вінницької області суду не надано, а відстань від м. Вінниця до м. Ямпіль Вінницької області становить 130 км. З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість підстав для звільнення позивача із поліції.

31. Крім того, на підставі частини другої статті 9 КАС України з метою повного відновлення порушеного права позивача, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог з огляду на таке.

31.1. Оскаржуваному наказу ГУ НП у Вінницькій області від 02.09.2019 №168 о/с, передував наказ ГУ НП у Вінницькій області від 15.08.2019 № 1301 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області», який прийнято за результатами службового розслідування. Однак вказаний наказ не оскаржується позивачем в рамках даної справи, разом з тим обставини, які стали підставою для його прийняття, є предметом дослідження у даній справі. У свою чергу колегія суддів зазначила, що не скасувавши наказ ГУ НП у Вінницькій області від 15.08.2019 № 1301 поновити порушене право позивача не можливо в повній мірі, саме тому дійшла висновку про необхідність скасування пункту 1 наказу ГУ НП у Вінницькій області від 15.08.2019 № 1301, яким «за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, пунктів 1-3 частини 1, частини України «Про Національну поліцію», частини 1, пунктів 1-3, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 5 розділу 1, абзаців 1-3, 6-8, 10 пункту 1, розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, керуючись статтями 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_1 (0110248) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.»

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції

32. 13 квітня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ НП у Вінницькій області, у якій скаржник з урахуванням уточненої касаційної інстанції просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року та залишити в силі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року.

33. У касаційній скарзі скаржник указує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме вимог пункту 1 частини другої статті 2, статті 242 та статті 308 КАС України, Так, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції вирішено питання про скасування наказу ГУ НП у Вінницькій області від 15.08.2019 № 1301 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області», який прийнято за результатами службового розслідування. Хоча така вимога не була зазначена ні у позовній заяві, ні у апеляційній скарзі. Сам позивач, отримавши відзив на свій позов, де було зазначено про те, що наказ 168 о/с, який ним оскаржується, був виданий на виконання наказу ГУ НП у Вінницькій області від 15.08.2019 № 1301, не скористався своїм правом передбаченим статтею 47 КАС України та не збільшив розмір позовних вимог у встановленому процесуальним законом порядку.

34. Також скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права. Зокрема, вказує на те, що позивач неодноразово допускав порушення службової дисципліни та Правил етичної поведінки поліцейського. Підставою для прийняття наказу № 1301 від 15.08.2019 слугував висновок службового розслідування від 14.08.2019, яким було встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_9 , яка працювала разом із позивачем та перебувала у відносинах з ним. Про вказане діяння ОСОБА_9 повідомила керівництво рапортом, за наслідком чого і було призначено службове розслідування. Скаржник наголошує, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби не за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , а саме за порушення службової дисципліни та Правил етичної поведінки поліцейських. Вважає, що з урахуванням непогашеного дисциплінарного стягнення про попередження про неповну службову відповідність, яке застосовано до позивача на підставі наказу ГУ НП у Вінницькій області № 1248 від 05.08.2019, та не можливістю застосування до позивача будь якого іншого дисциплінарного стягнення, враховуючи і пониження у спеціальному званні на один ступінь, оскільки ОСОБА_1 - капрал поліції та у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим ніж попереднє, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення є законним, а наказ не підлягає скасуванню.

35. 13 квітня 2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., суддів Загороднюк А.Г., Соколов В.М.

36. Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

37. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 27 листопада 2020 року закінчено підготовчі дії у даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 340 та статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позиція інших учасників справи

38. 17 липня 2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, де позивач посилається на не обґрунтованість доводів даної касаційної скарги та просить її відхилити, а рішення прийняте судом апеляційної інстанції залишити без змін. Вказує на те, що висновок про наявність синців у гр. ОСОБА_9 , які утворилися від ударів може надати лише судово-медична експертиза. Зазначає, що попри пояснення ОСОБА_9 про те, що позивач їй неодноразово наносив тілесні ушкодження, жодного разу не зверталась до керівництва Ямпільського ВП ОСОБА_4 та не подавала заяви про таке. Такі дії ОСОБА_9 викривають її у неправдивій інформації щодо ОСОБА_1 та спростовують висновки відповідача про порушення позивачем службової дисципліни та є переконливими обставинами щодо незаконного звільнення.

Джерела права

39. Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

40. Відповідно до частини першої статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

41. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

42. Частиною шостою статті 43 Конституції України гарантовано громадянам захист від незаконного звільнення.

43. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

44. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

45. Згідно із статтею 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

46. Згідно частини 1 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

47. Статтею 77 Закону № 580-VIII визначено вичерпний перелік підстав для звільнення зі служби в поліції, зокрема, пунктом 6 частини першої вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

48. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

49. Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VIII (далі - Дисциплінарний статут).

50. Відповідно до частин першої - третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

50.1. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

50.2. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

51. За приписами статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

52. Нормами статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

53. Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина перша статті 13 Дисциплінарного статуту).

54. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина друга статті 13 Дисциплінарного статуту).

55. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина друга статті 13 Дисциплінарного статуту).

56. Частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено сутність службового розслідування, відповідно до якої службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

57. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга статті 14 Дисциплінарного статуту).

58. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина третя статті 14 Дисциплінарного статуту).

59. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту).

60. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина шоста статті 14 Дисциплінарного статуту).

61. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (частина п`ятнадцята статті 15 Дисциплінарного статуту).

62. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина четверта статті 16 Дисциплінарного статуту).

63. Відповідно до частини першої статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

64. За приписами частини другої статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

65. Згідно частини третьої статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акту, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

66. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята статті 14 Дисциплінарного статуту).

67. Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначаються Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

68. Пунктом 3 розділу 4 Порядку № 893 передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

69. Згідно з пунктом 6 розділу 4 Порядку № 893 повноваження голови та членів дисциплінарної комісії визначаються статтею 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

70. Нормами пункту 7 розділу 4 Порядку № 893 передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

71. Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", Законом України "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в нас суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

72. Пункти 2, 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських встановлюють, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Позиція Верховного Суду

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

73. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

74. Зі змісту ухвали Верховного Суду від 22 червня 2020 року слідує, що провадження у справі відкрито з підстав, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

75. Так у касаційній скарзі указано, що при здійсненні аналізу правозастосовної практики адміністративними судами, скаржником встановлено, що рішення щодо притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, трапляються рідко, рішення Верховного Суду у вказаній категорії - відсутні. Однак, Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.002229 за аналогічних обставин дійшов до висновків протилежних ніж Сьомий апеляційний адміністративний суд в оскаржуваній постанові. Тому, на думку скаржника, рішення суду касаційної інстанції за таких обставин має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

76. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги Верховний Суд приходить до таких висновків.

77. Колегією суддів не встановлено неоднакового застосування норм Дисциплінарного статуту в указаній скаржником постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.002229 та в оскаржуваній постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 120/3054/19-а.

78. Як слідує із змісту цих постанов апеляційні суди не допускали різного застосування норм Дисциплінарного статуту у ситуаціях притягнення до відповідальності поліцейських за наслідками службових розслідувань за фактами домашнього насилля.

79. За змістом цих постанов суди апеляційної інстанції під час застосування норм Дисциплінарного статуту виходили із обставин доведеності дисциплінарних проступків поліцейських відповідними службовими розслідуваннями за такими фактами у ситуаціях, які не є аналогічними.

80. Так, Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.002229 виходив з того, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджено належними та допустимими доказами, які встановлені службовим розслідуванням, зокрема, довідкою уповноваженого органу поліції про результати проведеної перевірки за зверненням громадян, які перебувають у родинних відносинах із правопорушником, за змістом якої у діях дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Франківського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції вбачаються «ознаки адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173-2 КУпАП України (вчинення домашнього насильства)», відібраними поясненнями безпосередніх потерпілих від дій правопорушника, а також свідків тих подій, виявлено пошкодження у дверях замків тощо.

81. У цій справі Сьомий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що факт заподіяння позивачем в ніч з 05 на 06 липня 2019 року тілесних ушкоджень ОСОБА_9 за місцем її проживання та погрози їй вбивством не доведений службовим розслідуванням.

82. До таких висновків суд апеляційної інстанції дійшов у зв`язку з тим, що безпосередніх свідків даної події не встановлено (опитані в ході службового розслідування особи давали пояснення зі слів ОСОБА_9 ), за медичною допомогою ОСОБА_9 не зверталась та відповідно медичними працівниками не зафіксовано наявність у неї будь-яких тілесних ушкоджень, час та механізм їх спричинення та ступінь тяжкості. Судом апеляційної інстанції враховано, що у вказану ОСОБА_9 дату (ніч з 05 на 06 липня 2019 року) ОСОБА_1 перебував на навчанні по підвищенню кваліфікації підрозділів реагування патрульної поліції в інституті підготовки керівних кадрів та підвищення кваліфікації у м. Вінниця (на відстані від м. Ямпіль 130 км), що підтверджується посвідченням про відрядження № 3139, видане позивачу на підставі наказу № 1034 від 25.06.2019 року про відрядження у м. Вінниця у період з 01 по 13 липня 2019 року, та свідоцтвом про підвищення кваліфікації 12ПК 08751177/ від 12 липня 2019 року, виданим Національною академією внутрішніх справ, відповідно до якого ОСОБА_1 у період з 01 по 12 липня 2019 року підвищував кваліфікацію в інституті підготовки керівних кадрів та підвищення кваліфікації. Доказів того, що позивач в ніч з 5 на 6 липня 2019 року перебував не у м. Вінниця, а у м. Ямпіль Вінницької області суду не надано. Доводи позивача про його відсутність в ніч з 5 на 6 липня 2019 року у м. Вінниця не спростовані, ані службовим розслідуванням, ані судом першої інстанції..

83. За таких обставин Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність службовим розслідуванням складу дисциплінарного проступку у діях позивача за фактом домашнього насилля, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до позивача такого найсуворішого звільнення позивача зі служби в поліції.

84. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про те, що відмова ОСОБА_1 надавати пояснення в ході службового розслідування є перешкоджанням останнього у проведенні службового розслідування, позаяк останній відмовився надавати пояснення щодо себе на підставі статті 63 Конституції України, оскільки у діях, які йому інкримінувалися вбачалися ознаки кримінального правопорушення.

85. Варто зауважити, що особа може законно відмовитися від давання показань лише у випадках, прямо передбачених Конституцією та законами України. Статтею 63 Конституції України кожному громадянину України гарантовано право відмовитись давати показання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. І ця гарантія виявляється в тому, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення, зокрема щодо себе.

86. При цьому примушування до давання показань всупереч статті 63 Конституції України, або ж отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань визнається судами істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

87. Судом апеляційної інстанції встановлено відповідно до повідомлення ТУ ДБР у м. Хмельницькому від 19.08.2019 № 7582/1-1, що під час вивчення інформації викладеної у рапорті ОСОБА_9 , обставин які б вказували на кримінальні правопорушення не виявлено, у зв`язку з чим відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися.

88. Стосовно доводів скаржника про те, що суд апеляційної інстанції визнав протиправним та скасував наказ ГУ НП у Вінницькій області від 15.08.2019 № 1301 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області», хоча така вимога не була зазначена ні у позовній заяві, ні у апеляційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.

89. За змістом статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

90. Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

91. Частиною другою статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

92. Суд апеляційної інстанції під час ухвалення нового рішення не обмежений у повноваженні вийти за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина або обрати на свій розсуд найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин.

93. Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, в обгрунтування виходу за межі позовних позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки оскаржуваному наказу ГУ НП у Вінницькій області від 02.09.2019 № 168 о/с, передував наказ ГУ НП у Вінницькій області № 1301 від 15.08.2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області», який прийнято за результатами службового розслідування, тому для поновлення порушеного права позивача підлягає скасуваню пункт 1 вказаного наказу.

94. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції обгрунтовано вийшов за межі позовних вимог та правомірно визнав протиправним та скасував пункт 1 наказу ГУ НП у Вінницькій області від 15.08.2019 № 1301 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУ НП у Вінницькій області», який прийнято за результатами службового розслідування.

95. Тому, Верховний Суд вважає, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі постановлено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

96. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з того, що судом апеляційної інстанцій надано належну правову оцінку доводам, наведеним під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у касаційній скарзі не зазначено.

97. За такого правового регулювання, предмета і підстави позову в даному адміністративному спорі, Верховний Суд встановив, що суд апеляційної інстанції, дійшов до обґрунтованого та законного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

98. Згідно з пунктом 1 частини 1статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

99. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

100. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскарженого рішення суду апеляційної інстанції відсутні.

101. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат

102. З огляду на результат касаційного розгляду витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк В.М. Соколов