Справа № 932/2750/20
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

27.10.20 Справа № 932/2750/20
Провадження № 2-а/932/617/20
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 932/2750/20

Іменем України Провадження № 2а/200/617/20

27 жовтня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Коротуна Андрія Сергійовича, про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом (а.с.1-8), уточнивши який (а.с. 19-26) прохає визнати протиправними дії інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Коротуна Андрія Сергійовича із винесення постанови від 24 лютого 2020 року, серії ЕАК № 2155608 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову серії ЕАК № 2155608 від 24 лютого 2020 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 лютого 2020 року він керував автомобілем марки «Mitsubishi», моделі «Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Нігояна у м. Дніпрі, коли без будь-яких на те причин його зупинив відповідач. Через те, що він, як водій, правил дорожнього руху не порушував, учасником дорожнього транспортної пригоди, боржником у виконавчому провадженні, розшукуваною особою, не є, зупинка його транспортного засобу була незаконною. Інспектор Коротун А.С., зупинивши його автомобіль та перевіривши його документи на авто, відразу почав складати оскаржену постанову, не проводячи об`єктивного та неупередженого розгляду справи про адміністративне правопорушення. У постанові невірно вказано місце зупинки ТЗ, а сама постанова роздрукована на бланку, що втратив чинність. Постанова не містить повного опису об`єктивної сторони правопорушення, зокрема, відсутні час та місце події. У постанові не вказано, які докази підтверджують факт правопорушення, а пояснення свідків теж відсутні. Через те, що він ніякого правопорушення не вчиняв, а докази протилежного відсутні, звернувся до суду із цим адміністративним позовом. Обґрунтуванню позовних вимог в частині протиправності притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП суд оцінки не надає, оскільки предметом оскарження є виключно постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 16).

14 квітня 2020 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, шляхом надання її до суду у кількості сторін, у новій редакції (а.с. 18-26).

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 27). Відповідачу встановлено 15-ти денний строк на подання відзиву та доказів, що спростовують позовні вимоги.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2020 року, цю адміністративну справу передано у провадження цього складу суду (а.с. 31).

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року справу прийнято до провадження; її розгляд вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (а.с. 32).

Відповідачем 08 жовтня 2020 року отримана копія позовної заяви (а.с. 37). Однак, відповідач правом на подання відзиву не скористався. Будь-яких письмових заяв чи клопотань до суду не надав.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Марченка А.О. про залучення Департаменту до участі у справі, як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача.

20 жовтня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Марченка А.О., як представника третьої особи, щодо позову Ішханяна А.Р., які ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року повернуті без розгляду.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року повернуто без розгляду клопотання представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Марченка А.О. про залишення позовної заяви без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов до висновку задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою від 24 лютого 2020 року серії ЕАК № 2155608 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульною поліції Коротуном А.С. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, що виразилось у виїзді ним, як водієм автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пр. Нігояна, 5 у м. Дніпрі, що є дорогою із двостороннім рухом та має дві смуги для руху в одному напрямку, на зустрічну смугу, що становить порушення вимог п. 11.4 ПДР України (а.с. 9). Постанова містить посилання на те, що подія правопорушення зафіксована відеореєстратором «yidashcam».

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, що затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами і доповненнями, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно із вимогами ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, становить адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до п. 4 розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст. 122 КУпАП. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Отже, розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП, віднесено до компетенції Національної поліції України, тобто оскаржену постанову винесено уповноваженою особою у визначеному законом порядку.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Згідно із вимогами ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із вимогами ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, що здійснений у постанові від 24 січня 2019 року по справі № 428/2769/17, постанова по справі про адміністративне правопорушення має містити відомості про те, чи здійснювались фото або відеозапис правопорушення, а також відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення. Якщо постанова таких відомостей не містить, то надані відповідачем, як докази, відеофайли правопорушення, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/855/17 також роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Оскаржена позивачем постанова від 24 лютого 2020 року серії ЕАК № 2155608 вказує на те, що подія правопорушення фіксувалась поліцейським на відеореєстратор. Однак, відповідач, будучі обізнаним про надходження позову та про свій обов`язок із доведення належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення, ніяких дій процесуального характеру не вчинив, відзив на позов не подав, і доказів до суду не представив. Така поведінка відповідача, в силу приписів ч. 4 ст. 159 КАС України, кваліфікована судом як визнання позову. Одного лише опису у оскарженій постанові адміністративного правопорушення у вигляді виїзду на зустрічну смугу на дорозі, що має дві смуги руху у попутному напрямку, не достатньо для доведення факту вчинення адміністративного правопорушення. Внаслідок недоведеності відповідачем події правопорушення, а також ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у діях позивача, позовні вимоги в частині скасування постанови підлягають задоволенню.

В частині визнання дій відповідача протиправними позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки нормами Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, ст.ст.31, 32, 35, визначено безперечне право поліцейського на зупинку транспортних засобів, у випадку порушення водієм правил дорожнього руху, і на перевірку документів водія, в тому числі із превентивною метою. Реалізація цих повноважень поліцейським не залежить від доведення ним водієві правомірності зупинки транспортного засобу, натомість поліцейський лише зобов`язаний роз`яснити причину та правову підставу зупинки. Через те, що дії відповідача із винесення оскарженої постанови не виходили за межі його компетенції, у цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, оскільки позивач судових витрат не поніс, останні стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Коротуна Андрія Сергійовича, про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2155608 від 24 лютого 2020 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева