Справа № 600/706/20-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 січня 2021 року

м. Київ

справа № 600/706/20-а

адміністративне провадження № К/9901/36045/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу Чернівецької обласної прокуратури на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про стягнення допомоги,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Чернівецької області в якому просила стягнути з Прокуратури Чернівецької області на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у зв`язку із звільненням та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 29 квітня 2020 року по день фактичного розрахунку.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у зв`язку із звільненням у розмірі 23 283 грн 49 коп.

У решті позову відмовлено.

Предметом спору є стягнення на користь позивача вихідної допомоги у зв`язку із звільненням та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки суд апеляційної інстанції, вирішуючи спір, застосував норму права, а саме статтю 44 Кодексу законів про працю України та Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, без урахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 у справі № 820/1119/16.

Перевіряючи доводи заявника щодо неврахування зазначеного висновку та аналізуючи зміст зазначеної постанови суду касаційної інстанції, Верховним Судом встановлено, що наведена вище справа стосується звільнення з органів прокуратури у жовтні 2015 року, і Верховний Суд тлумачив норми права станом на жовтень 2015 року, тобто до внесення змін у Закон «Про прокуратуру». В той же час звільнення позивача відбулося у квітні 2020 року, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Заявник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення як для Чернівецької обласної прокуратури, та к і органів прокуратури в цілому.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, як відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки зазначена справа не відноситься до справ незначної складності.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, заявником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Чернівецької обласної прокуратури на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про стягнення допомоги повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур