Справа № 127/25430/20
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/433/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови серії ДП18 № 795431 від 03.11.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПП НП України УПП у Вінницькій області, про скасування постанови серії ДП18 № 795431 від 03.11.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

03 листопада 2020 року, поліцейським взводу №1 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Козловським В.В., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 795431, про те, що 03.11.2020, о 22 год. 20 хв. в м. Вінниця по вул. Короленка, 36, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «TOYOTA PRIUS», р/н НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом чим порушила п. 2.1(а) ПДР України, тобто вчинила адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона правопорушення у якому її визнав винним інспектор поліції не здійснювала та ПДР України не порушувала.

Також позивач в поданому до суду позові вказувала, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано її пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч. 2 ст. 268 КАС України.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Крім того, надіслав відзив на адміністративний позов з диском відеофіксацією скоєного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03.11.2020, поліцейським взводу №1 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Козловським В.В., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 795431, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. Як вбачається зі змісту постанови поліцейським встановлено що 03.11.2020, о 22 год. 20 хв. в м. Вінниця по вул. Короленка, 36, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «TOYOTA PRIUS», р/н НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом чим порушила п. 2.1(а) ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 222 визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інспектор поліції Козловський В.В. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП).

Позивачу було роз`яснено суть її правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП інспектор поліції Козловський В.В. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Враховуючи ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови, інспектором поліції Козловським В.В. надіслана позивачу поштовою кореспонденцією.

На підтвердження правомірності оскаржуваного рішення представник відповідача надав суду відеозапис з бодікамери інспектора, з якого вбачається, що дійсно водій ОСОБА_1 на протязі довгого проміжку часу на неодноразові прохання працівників поліції не пред`явила посвідчення водія. При цьому, позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Крім того, позивач у своєму позові наголошує на тому, що оскільки працівниками патрульної поліції УПП у Вінницькій області були грубо порушені її гарантовані Конституцією України, міжнародними актами та КУпАП права, свободи та інтереси, а тому були відсутні законні підстави для пред`явлення нею документів відповідно п. 2.1(а) ПДР України.

До того ж, 11.11.2020 позивачем, була подана до УПП у Вінницький області скарга на незаконні дії співробітників патрульної поліції в якій позивач детально зафіксувала та виклала допущені щодо неї порушення чинного законодавства з боку працівників патрульної поліції та вимагала терміново вжити дієвих заходів щодо припинення її подальшої дискримінації та порушення її особистих прав працівниками УПП у Вінницькій області ДПП та провести перевірку фактів, викладених нею в скарзі, шляхом призначення службового розслідування, під час якого встановити відомості щодо осіб повні прізвища ім`я та по батькові) та займаних ними посад в УПП у Вінницькій області, які вчинили щодо неї незаконні дії за вищевказаних обставин та притягнути винних осіб до дисциплінарної, а у разі встановлення ознак кримінального правопорушення, ініціювати притягнення таких осіб і до кримінальної відповідальності.

Проте, в матеріалах справи міститься відповідь НПУ ДПП УПП у Вінницькій області від 18.11.2020 № П-1100/41/21/02-2020 з якої вбачається, що проведеною відділом моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Вінницькій області ДПП, в межах компетенції, перевіркою встановлено, що 03.11.2020 поліцейським взводу №1 роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядовий поліції Віталієм Козловським відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 795431 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 31062 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

За результатами перевірки, фактів порушень службової дисципліни окремими працівниками УПП у Вінницькій області ДПП, не виявлено.

Позивач, аргументуючи свою позицію посилається на те, що не було враховано обставини передбачені положенням ст. 33 КУпАП, а також її невинуватість у вчиненні правопорушення, однак суд відмовляючи у задоволенні позову приймає до уваги, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП ).

Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері вчення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне рушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. При цьому, позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення інспектором поліції ОСОБА_2 було накладено у межах санкції, передбаченої вищевказаною нормою права, з урахуванням ст. 36 КУпАП

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 126, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови серії ДП18 № 795431 від 03.11.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя