Справа № 226/2304/20
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/2304/20

Справа 226/2304/19
Провадження № 2-а/226/1/2021
і м е н е м У к р а ї н и
5 січня 2021 року м. Мирноград
Димитровський міський суд Донецької області у складі
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Ковальової І.О.,
учасники провадження:
позивач ОСОБА_1 (відсутній),
відповідач Батальйон патрульної поліції в
м. Краматорськ та Слов`янськ управління
патрульної поліції в Донецькій області
(представник відсутній)
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Мирнограда Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,
У наданому суді відзиві відповідач з позовом не погодився. В обґрунтування позиції зазначив, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи почався з представлення інспектора, який оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснив особі, що брала участь у розгляді справи, її права і обов`язки. Позивач ніяких клопотань не заявляв. Також, згідно зі ст. 285 КУпАП ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом постанови та була вручена копія постанови. Крім того, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС 001092. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Доказом на підтвердження винуватості позивача являється показання лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС 001092, про що зазначено у оскаржуваній постанові. Також зазначає, що поліцейським дійсно була допущена описка у вказаній постанові про накладання адміністративного стягнення, а саме невірно зазначено прізвище позивача замість ОСОБА_3 вказане ОСОБА_4 . Також в п. 1 та п. 6 постанови зазначена адреса: АДРЕСА_2 . Проте, наявність технічної описки, не спростовує факту порушення позивачем вимог п. 12.4 ПДР України. До того ж, доводи позивача вважає необґрунтованими, так як позивач жодного доказу на підтвердження своїх слів у заяві не надав, а вимоги позову такими, що не підлягають задоволенню. Позов просили залишити без задоволення, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 797560 від 19.09.2020 року без змін.
У наданій суду відповіді на відзив позивач зазначив, що вважає висновки викладені у відзиві такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, докази надані відповідачем є недопустимими, належних і допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення та спростування доводів, вказаних у позові, суду не надано. Доданий до відзиву фотознімок з приладу TruCam ТС 001092 не завірений належним чином, тому не є допустимим доказом. Крім того, відповідачем додано оптичний диск на якому маються відеофайли, але вони також ніким не завірені, так як підпадають під визначення електронного доказу, а тому мають бути засвідчені електронним цифровим підписом, або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора. Крім того, відповідачем не надано жодного доказу, який спростовує його доводи щодо порушення його права, зокрема, скористатись правовою допомогою, лише зазначивши, що його права та обов`язки були йому роз`яснені та розгляд справи проведено у відповідності до закону. Також відповідачем надано до відзиву документи щодо належності і законності використання технічного засобу з назвою TruCam LTI 20/20 № ТС 001092, а в постанові зазначено, що вимірювання проводилось приладом з іншою назвою, а саме TruCam ТС 001092. Також зазначення відповідачем про допущені технічні описки у прізвищі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та місці вчинення правопорушення, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Рух справи.
ОСОБА_1 позовна заява з доданими матеріалами подана 23 вересня 2020 року.
25 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху.
06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подана заява на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.
07 жовтня 2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 15 жовтня 2020 року.
За клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 10.30 годину 29 жовтня 2020 року, для підготовки відзиву.
За клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 09.30 годину 10 листопада 2020 року, у зв`язку з тим, що через службову зайнятість відзив направлено поштою до суду лише 28.10.2020 року.
Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Від представника надходила заява з проханням розглядати справу за відсутності представника, проти позову заперечували, вважаючи оскаржувану постанову законною і такою, що не підлягає скасуванню.
Обставини, встановлені судом.
19 вересня 2020 року в місті Краматорськ по вулиці О.Тихого, 130 поліцейським 2 взводу роти БПП в м. Краматорськ та м. Слов`янськ УПП в Донецькій області сержантом поліції Суліменком Олегом Валерійовичем складена постанова серії ДПО18 № 797560 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відповідно до якої ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові зазначено, що позивач 19.09.2020 року о 10 годині 40 хвилин керуючи транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 73 км/год, перевищивши встановлені обмеження швидкості понад 23 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України та у цій постанові до нього застосоване стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень (арк.спр.61).
Автомобіль Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 (арк.спр.32-33).
Норми права, що регулюють спірні правовідносини.
Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За умовами частини першої статті 122 зазначеного Кодексу відповідальність за цією нормою настає, поряд з іншими протиправними діями, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
У населених пунктах, за визначенням у п.12.4. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (стаття 254 КУпАП).
Згідно із пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395 (надалі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. На підставі пункту 2 розділу II Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені у тому числі частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Мотиви суду.
За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Розглядаючи дану справу по суті суд виходить із положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За вимогами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці обставини можуть встановлюватися письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів і показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
Докази мають бути належними, допустимими і достовірними.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
При цьому суд має тлумачити поняття письмових та електронних доказів, визначених статтями 94 та 99 Кодексу адміністративного судочинства України. А саме, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (стаття 94 Кодексу адміністративного судочинства України).
Вимоги щодо належного засвідчення копії документів містяться в пункті 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 Державна уніфікована система документації/Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації/Вимоги до оформлювання документів, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N 55, за яким копії документів мають містити відмітку про засвідчення копії документа і складатись зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Електронними ж доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, має бути зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення, що у випадку з оскаржуваною постановою виконане не було, оскільки зазначене місце вчинення правопорушення не відповідає дійсності.
Цей недолік суд визнає суттєвим порушенням вимог статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не погоджуючись з позицією представника відповідача, яка віднесла невідповідність місцю вчинення правопорушення зазначену в постанові адресу, до технічної помилки.
Всі перелічені порушення, які стосуються і процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вони не спростовані відповідачем будь-якими належними і допустимими доказами (відео з Боді камери містить лише факт зупинки транспортного засобу, зазначення причин зупинки і надання водієві можливості ознайомитися із результатами вимірювання швидкості), судом визнаються суттєвими, як такі, що порушують права позивача ОСОБА_1 бути обізнаним щодо висунутого стосовно нього обвинувачення, мати можливість захищатися від нього та на доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення належними і допустимими доказами.
За таких умов, суд вважає позов ОСОБА_1 правомірним і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Інші доводи позивача про зазначення у постанові серії ДПО18 № 797560 від 19 вересня 2020 року іншої особи ОСОБА_4 , а не його, використання іншого, ніж зазначено у постанові, вимірювального пристрою, суд не бере до уваги як не суттєві і, що не можуть мати наслідком скасування постанови про притягнення до відповідальності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 241-246, 271-272, 286 КАС України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити.
Скасувати постанову серії ДПО18 № 797560 від 19 вересня 2020 року, винесену поліцейським 2 взводу роти БПП в м. Краматорськ та м. Слов`янськ УПП в Донецькій області сержантом поліції Суліменком Олегом Валерійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено у десятиденний строк з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Копії рішення суду негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя Т.О.Коваленко