Справа № 340/1143/20
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 січня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/1143/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відстрочення виконання рішення суду у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, а також зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відстрочення виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, а також зобов`язання вчинити дії до 15.12.2021.

Заява мотивована тим, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі №340/1143/20 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , сума доплати за вказаний період склала 177 542,17 грн., яку можливо виплатити тільки після надходження відповідних коштів профінансованих з Державного бюджету України. Головним управлінням скеровано лист до Пенсійного фонду України за №1100-0802-9/39269 від 04.12.2020 щодо виділення коштів з метою виконання рішення суду, але додаткових коштів не отримано. Вказані обставини, на переконання Головного управління, зумовлюють необхідність відстрочити виконання рішення суду від 01.09.2020 у справі №340/1143/20 до 15.12.2021.

Заявник та позивач в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду заяви.

Позивачем та представником відповідача подано клопотання про розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до частини 2 статті 378 КАС України не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відстрочення виконання судового рішення по даній справі, дослідивши документи, надані на підтвердження обставин, викладених у ній, та матеріали адміністративної справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 по справі №340/1143/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, а також зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправними та скасовано рішення №33 від 28 лютого 2020 року, рішення №33 від 06 березня 2020 року, відділу з питань перерахунків пенсій № 8 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяв від 19.02.2020 року та 28.02.2020 року та довідки про розмір суддівської винагороди від 19.02.2020 року №161; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року, згідно довідки № 161 від 19.02.2020 року, виданої ТУ ДСА України в Кіровоградській області, з урахуванням раніше виплачених коштів; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80грн. ( вісімсот сорок грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 02.10.2020 року.

Відповідно до довідки відділу організаційного забезпечення та контролю Кіровоградського окружного адміністративного суду справу №340/1143/20 направлено до Третього апеляційного адміністративного суду в зв`язку з надходженням апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1-3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на відсутність бюджетних асигнувань для виплати перерахованого довічного грошового утримання суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007).

Зокрема, в Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейський суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні в справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету. Однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України Про виконавче провадження (далі - рішення суду), та особливості їх виконання врегульовані Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 року №4901-VI.

Так, у відповідності до частини 1 статті 2 цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення у справі №340/1143/20 наразі залишається невиконаним.

У пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

До того ж, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року зауважив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Варто також зауважити, що у справах "Шмалько проти України", "Іммобільяре Саффі проти Італії" ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа "Сук проти України").

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Щодо посилання заявника на те, що рішення суду може бути виконаним лише за рахунок надходжень з Державного бюджету України на 2021 рік, закон про який не прийнято, оскільки мова йде про виплату незапланованих коштів, суд зазначає, що 01.01.2021 набрав чинності Закон України Про Державний бюджет України на 2021 рік.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відстрочення виконання судового рішення по даній справі.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 293-297, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відстрочення виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун