Справа № 126/2123/20
Суддя: Рудь О. Г.
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2123/20

Провадження № 2-а/126/4/2021

"05" січня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у Вінницькій області Департаменту ПП майора поліції Цимбалюка Богдана Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 № 773124 від 11.09.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, який мотивує тим, що 11.09.2020 року старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП у Вінницькій області Департаменту ПП Цимбалюком Б.Г. винесена постанова серії ДП18 № 773124 у справі про адміністративне правопорушення відносно нього. Відповідно до даної постанови, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 128 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн..

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 11.09.2020 року о 09 год. 00 хв. на А/Д Р-54 км 53+900 м ОСОБА_1 , будучи посадовою особою: директор ПП "Еліта" допустив водія ОСОБА_2 до керування транспортним засобом ГАЗ САЗ 3508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який не пройшов вчасно у встановленому законом порядку обов`язковий технічний контроль, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 128 КУпАП.

Вважає дану постанову незаконною, адже він не вчиняв адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові, не порушував жодних правил дорожнього руху, за яке могло б допускатись застосування адміністративного стягнення.

Вказує, що він, намагався довести інспектору, що він не є тією відповідальною особою підприємства, яка відповідає за технічний стан та експлуатацію автомобілів. З цього приводу він заявляв інспектору відповідне клопотання про перенесення розгляду справи, для того щоб він мав можливість надати відповідні докази, проте в порушення ст. 268 КУпАП він фактично був позбавлений такої можливості, адже не зважаючи на всі його заперечення та пояснення інспектор поліції виніс відносно нього постанову за ч. 1 ст. 128 КУпАП.

Крім того, він як особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності, мав право користуватися юридичною допомогою адвоката. Проте, інспектор проігнорував надані йому КУпАП права та не надав можливості ними скористатися.

В порушення ст.ст. 72-77 КАС України, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП. Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення ним вимог Правил дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомив, однак представником УПП у Вінницькій області було надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, при цьому вказує прізвище позивача ОСОБА_2 ..

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАСУ.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ДП18 № 773124 від 11.09.2020 року, 11.09.2020 о 09 год. 00 хв. на А/Д Р-54 км 53+900 м ОСОБА_1 , будучи посадовою особою: директор ПП "Еліта" допустив водія ОСОБА_2 до керування транспортним засобом ГАЗ САЗ 3508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який не пройшов вчасно у встановленому законом порядку обов`язковий технічний контроль, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 128 КУпАП.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП, і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за експлуатацію і технічний стан транспортних засобів, зобов`язані: не випускати на лінію транспортні засоби, технічний стан яких не відповідає вимогам державних стандартів, правил дорожнього руху, а також якщо вони не зареєстровані у встановленому порядку, переобладнані з порушенням вимог законодавства або не пройшли обов`язкового технічного контролю.

Відповідно до ст.14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КУпАП випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан, обладнання або комплектність яких не відповідає вимогам правил і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, технічної експлуатації, переобладнаних без відповідного погодження, не зареєстрованих у встановленому порядку, таких, що не пройшли обов`язкового технічного контролю або без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), без проходження щозмінного медичного огляду та контролю технічного стану, а також направлення в рейс одного водія при здійсненні пасажирських перевезень на автобусному маршруті протяжністю понад п`ятсот кілометрів - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 128 КУпАП, не визнав.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення не є безумовним, оскільки за принципами адміністративного судочинства - рівності та змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В той же час, суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою, відповідальною за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів ПСП "Еліта" та що до службових обов`язків позивача входить випуск на лінію транспортних засобів.

Враховуючи зміст постанови, суд прийшов до висновку, що суть та обставини вчиненого позивачем правопорушення у постанові зазначені неточно і неповно. Вказані обставини не дають можливості визначити конкретно, яке ж порушення Правил дорожнього руху вчинив позивач.

В постанові не зазначено також чи був притягнутий водій вказаного транспортного засобу до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом, який не пройшов вчасно у встановленому законом порядку обов`язковий технічний контроль.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Проте, оспорювана постанова не відповідає наведеному.

Таким чином відповідачем не надано суду жодного з перелічених у статті 251 КУпАП доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності дій по притягненню його до адміністративної відповідальності.

Крім того, згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, всупереч вказаній нормі, інспектором не було дотримано гарантій прав позивача. Так, в порушення норм ч. 1 ст. 268 КУпАП позивачу не було надано можливості підготуватися до захисту, у тому числі подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

Частина 1 ст. 90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 128 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог Правил дорожнього руху належним чином не доведений і не встановлений.

Суд визнає, що відповідач не довів правомірність його дій, яка полягає у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 128 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Оскільки не дотримано порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, регламентованого вищезазначеними нормами закону, тому позов належить підлягає задоволенню, оскаржувану постанову належить скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн..

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 128 КУпАП, ст.ст. 5, 14, 72-79, 205, 241-246, КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у Вінницькій області Департаменту ПП майора поліції Цимбалюка Богдана Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП 18 № 773124 від 11.09.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 128 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь