Справа № 580/3905/19
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року справа № 580/3905/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства Азот до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2019 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось публічне акціонерне товариство Азот (далі позивач) із позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення від 13.09.2019 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № .

Позов мотивований тим, що спірні рішення прийняті за відсутності податкового порушення. Зокрема, позивач стверджував, що своєчасно сплачував узгоджені податкові зобов`язання, що підтверджується платіжними дорученнями. Водночас податковий орган всупереч призначенню платежу, зазначеному у банківських документах, зараховував сплачені кошти в рахунок погашення податкового боргу за інші періоди, що призвело до неправомірного нарахування спірних штрафів. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 28.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання.

24.01.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки спірні рішення прийнято із-за виявленого допущення позивачем податкового порушення у формі несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань, за що передбачено застосування штрафу. Вказував, що зарахування сплачених позивачем коштів відбувалось у порядку черговості в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, що прямо передбачено п.87.9. ст.87 ПК України.

10.02.2020 позивач подав суду відповідь на відзив з аналогічними позовній заяві доводами.

Ухвалою від 07.12.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та оцінивши заявлені доводи сторін, суд встановив таке.

За результатами камеральної перевірки позивача, оформленої актом від 16.08.2019 №4281/23-00-50-12-007/00203826 встановлено несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань із земельного податку, а саме:

482236,75 грн. (сплачено із затримкою 89 днів платіжним дорученням від 29.03.2019 №40540);

3551,25 грн. (сплачено із затримкою 76 днів платіжним дорученням від 29.03.2019 №40540);

92896,75 грн. (сплачено із затримкою 103 дні платіжним дорученням від 25.04.2019 №44308);

404816,65 грн. (сплачено із затримкою 85 днів платіжним дорученням від 25.04.2019 №44308);

77423,05 грн. (сплачено із затримкою 120 днів платіжним дорученням від 30.05.2019 №47330);

403223,90 грн. (сплачено із затримкою 89 днів платіжним дорученням від 30.05.2019 №47330);

94489,45 грн. (сплачено із затримкою 117 днів платіжним дорученням від 27.06.2019 №50613);

168050,05 грн. (сплачено із затримкою 89 днів платіжним дорученням від 27.06.2019 №50613);

329663,30 грн. (сплачено із затримкою 89 днів платіжним дорученням від 27.06.2019 №50595);

162497,65 грн. (сплачено із затримкою 58 днів платіжним дорученням від 27.06.2019 №50595);

335215,75 грн. (сплачено із затримкою 91 днів платіжним дорученням від 30.07.2019 №54480);

161384,03 грн. (сплачено із затримкою 89 днів платіжним дорученням від 30.07.2019 №54480);

336329,35 грн. (сплачено із затримкою 89 днів платіжним дорученням від 30.07.2019 №54487);

211025,80 грн. (сплачено із затримкою 30 днів платіжним дорученням від 30.07.2019 №54487).

За результатами камеральної перевірки позивача, оформленої актом від 16.08.2019 №4282/23-00-50-12-007/00203826 встановлено несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань із земельного податку, а саме:

24168,95 грн. (сплачено із затримкою 31 днів платіжним дорученням від 30.01.2019 №46141);

43524,90 грн. (сплачено із затримкою 51 днів платіжним дорученням від 19.02.2019 №36892);

523980,45 грн. (сплачено із затримкою 61 днів платіжним дорученням від 01.03.2019 №37551);

67693,51 грн. (сплачено із затримкою 48 днів платіжним дорученням від 01.03.2019 №37551);

584181,94 грн. (сплачено із затримкою 76 днів платіжним дорученням від 29.03.2019 №40542);

7492,37 грн. (сплачено із затримкою 58 днів платіжним дорученням від 29.03.2019 №40542);

584181,19 грн. (сплачено із затримкою 58 днів платіжним дорученням від 29.03.2019 №40545);

34818,80 грн. (сплачено із затримкою 27 днів платіжним дорученням від 29.03.2019 №40545);

556855,55 грн. (сплачено із затримкою 54 днів платіжним дорученням від 25.04.2019 №44306);

9236,40 грн. (сплачено із затримкою 26 днів платіжним дорученням від 25.04.2019 №44306);

582437,90 грн. (сплачено із затримкою 26 днів платіжним дорученням від 25.04.2019 №44312);

544112,21 грн. (сплачено із затримкою 30 днів платіжним дорученням від 30.05.2019 №47327);

366821,40 грн. (сплачено із затримкою 28 днів платіжним дорученням від 27.06.2019 №50607);

177290,80 грн. (сплачено із затримкою 28 днів платіжним дорученням від 27.06.2019 №50586);

177290,83 грн. (сплачено із затримкою 28 днів платіжним дорученням від 30.07.2019 №54478).

За результатами камеральної перевірки позивача, оформленої актом від 16.08.2019 №4283/23-00-50-12-007/00203826 встановлено несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань із розрахунку скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, а саме:

205078,03 грн. (сплачено із затримкою 88 днів платіжним дорученням від 20.05.2019 №46232);

386225,75 грн. (сплачено із затримкою 88 днів платіжним дорученням від 20.05.2019 №46231);

473934,54 грн. (сплачено із затримкою 10 днів платіжним дорученням від 30.05.2019 №47325).

За результатами камеральної перевірки позивача, оформленої актом від 16.08.2019 №4284/23-00-50-12-007/00203826 встановлено несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води, а саме:

4911,00 грн. (сплачено із затримкою 88 днів платіжним дорученням від 17.08.2018 №33120);

2936,05 грн. (сплачено із затримкою 10 днів платіжним дорученням від 20.05.2019 №46229);

48,05 грн. (сплачено із затримкою 10 днів платіжним дорученням від 20.05.2018 №46229).

За результатами камеральної перевірки позивача, оформленої актом від 16.08.2019 №4285/23-00-50-12-007/00203826 встановлено несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань із розрахунку скидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме:

117711,87 грн. (сплачено із затримкою 88 днів платіжним дорученням від 20.05.2019 №46226).

За результатами камеральної перевірки позивача, оформленої актом від 16.08.2019 №4286/23-00-50-12-007/00203826 встановлено несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме:

1928,00 грн. (сплачено із затримкою 21 днів платіжним дорученням від 19.02.2019 №36881);

5088,20 грн. (сплачено із затримкою 86 днів платіжним дорученням від 25.04.2019 №44311);

78629,50 грн. (сплачено із затримкою 86 днів платіжним дорученням від 25.04.2019 №44311);

81421,65 грн. (сплачено із затримкою 91 днів платіжним дорученням від 29.07.2019 №54382);

81382,70 грн. (сплачено із затримкою 1 день платіжним дорученням від 30.07.2019 №54488).

На підставі зазначених актів відповідач прийняв спірні податкові повідомлення-рішення від 13.09.2019:

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 610356,18 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з орендної плати;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 21102,58 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з орендної плати;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 478415,91 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання із земельного податку;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 189200,83 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання із земельного податку;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 118260,76 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання із надходжень від скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 47393,45 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання із надходжень від скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 982,20 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 298,40 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 23542,37 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з екологічного податку за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 8839,89 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з екологічного податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки;

№, яким застосував до позивача штраф в сумі 32010,23 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з екологічного податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За наслідками адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень вони залишення без змін рішенням ДПС України від 25.11.2019 №10660/6/99-00-08-05-05.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував, що воно прийнято з огляду на виявлені податковою перевіркою порушення вимог ПК України щодо обов`язку самостійно нарахувати штрафні санкції у зв`язку з самостійним збільшенням суми податкового зобов`язання.

Надаючи оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням суд врахував норми Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Конституційний обов`язок сплати податку найшов свій розвиток та своє закріплення в нормах ПК України.

Зокрема, за правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПК України).

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України відповідно до пункту 57.1 якої передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для вирішення спору суд врахував, що спірним у цій справі є порядок зарахування відповідачем вищезазначеної сплати позивачем узгоджених податкових зобов`язань у порядку календарної черговості виникнення податкового боргу всупереч зазначеному у платіжних дорученнях призначеннях платежу.

Як установлено судом вище позивачем проводилася оплата грошових зобов`язань за відповідні податкові (звітні) періоди у 2018 та 2019 роках.

Проте грошові кошти, що надходили в оплату поточних податкових зобов`язань, відповідачем автоматично зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу минулих податкових (звітних) періодів. Рух грошових коштів по бюджетним рахункам підтверджується даними облікових карток позивача (том 2 а.с.9-58).

Так, абз.1 пункту 87.9 статті 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з абз.2 пункту 87.9 статті 87 ПК України спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2019 року у справі №810/315/17 зазначив, що аналіз положень пункту 87.9 статті 87 ПК України свідчить про те, що зарахування сплачених платником коштів в рахунок погашення податкового боргу, всупереч напряму сплати, визначеного платником податків, прямо передбачено нормами чинного податкового законодавства України.

Також Верховний Суд у зазначеній постанові вказав про правомірність дій податкового органу щодо зарахування сплачених платником податку грошових коштів в якості оплати поточних податкових зобов`язань, на погашення податкового боргу минулих податкових періодів.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно зараховував сплачені позивачем кошти у порядку черговості виникнення податкового боргу.

Отже, доводи позивача, що таке зарахування здійснено всупереч вказаному у платіжних дорученнях призначенню платежу, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до пункту 126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналіз наведеної норми доводить, що об`єктом застосування штрафу є погашена сума податкового боргу.

Погашення податкового боргу за положеннями підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

З огляду на це, незалежно від того, в який спосіб було погашено податковий борг позивача, із застосуванням приписів пункту 87.9 статті 87 ПК України, шляхом зарахування коштів сплачених боржником, в рахунок погашення податкового боргу, чи в інший спосіб, чинне законодавство не звільняє платника податків від відповідальності за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Аналогічну позицію щодо застосування положень статей 87 та 126 ПК України викладено в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №808/2290/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкова для врахування судом першої інстанції.

Зважаючи, що відповідачем правомірно здійснено зарахування сплачених позивачем податкових зобов`язань у порядку черговості їх виникнення, а згідно з даними актів перевірки та облікових карток позивача погашення податкових зобов`язань відбулось із затримкою встановлених ПК України строків, суд дійшов висновку, що до позивача правомірно застосовані штрафні санкції, визначені ст.126 ПК України.

Врахувавши завдання адміністративного судочинства згідно зі ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що при прийняті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв правомірно. Отже, позовні вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню, а сплачений судовий збір поверненню.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель