Справа № 460/8662/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2020 року м. Рівне №460/8662/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

26.11.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині надання відповіддю від 22.10.2020 за №1700-0319-8/32581 недостовірної та неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 15.10.2020 у відповідності до норм Закону України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 №2939-VI та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію на поставлені питання у запиті від 15.10.2020 у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 09.12.2020 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №460/8662/20; ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк до 08.01.2020..

Згідно позовної заяви вимоги ґрунтуються на тому, що 15.10.2020 позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом. У відповідь на запит отримав лист від 22.10.2020 за №1700-0319-8/32581, яким надано недостовірну та неповну інформацію на поставлені питання, зокрема на пункти 3 та 7 запиту. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

30.12.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечив. На обґрунтування заперечення зазначив, що за результатами розгляду інформаційного запиту від 15.10.2020 позивачу надіслано лист від 22.10.2020 за №1700-0319-8/32581, у якому викладена достовірна, точна та повна запитувана ним інформація. На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву і відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

15.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із запитом на отримання публічної інформації, а саме:

п.3 надати копії заявок (документів), які надавались ГУ ПФУ в Рівненській області, для отримання коштів з метою виконання судових рішень у справах №460/2896/19, №460/4451/19, та усі вжиті заходи ГУ ПФУ в Рівненській області з метою повного та належного виконання даних судових рішень;

п.7 надати інформацію, на якій підставі ГУ ПФУ в Рівненській області здійснює саботаж, та не виконує судові рішення у справі №460/4451/19 не здійснюючи в першу чергу перерахунок пенсії позивача з 01.10.2019 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки від 18.09.2019 №501/191.

Листом від 22.10.2020 №1700-0319-8/32591 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надало відповідь на запит позивач від 15.10.2020, зокрема, на пункт 3 запиту зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, в межах повноважень, 25.06.2020 проведено перерахунок пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі №460/4451/19. 10.08.2020 проведено перерахунок пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі №460/2896/19. Суми нараховані на виконання рішення суду, за період до набрання ними законної сили, внесені до Реєстру судових рішень, тобто Головним управлінням заявлена сума коштів необхідна для виплати пенсії, нарахованої на виконання вищевказаних судових рішень. На пункт 7 запиту повідомлено, що частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Враховуючи вищезазначене у листі Головне управління, в межах повноважень, та з дотриманням норм чинного законодавства, виконало в добровільному порядку рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі №460/4451/19 в частині зобов`язань щодо пенсійного забезпечення.

Вважаючи порушення відповідачем права позивача отримання повної достовірної відповіді на запит, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Стаття 40 Основного Закону визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюються Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI).

Статтею 1 цього Закону визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною 1 та 2 статті 2 Закону № 2939-VI визначено, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Згідно із статтею 12 Закону № 2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною першою статті 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Отже, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в розумінні статті 12 Закону № 2939-VI, є розпорядником запитуваної інформації, а позивач ОСОБА_1 - є запитувачем інформації.

Аналіз визначення поняття публічна інформації та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону № 2939-VI, свідчить, що публічною інформацією є наявна відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях: уся інформація, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб`єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI).

Положення частини другої статті 6 Закону № 2939-VI передбачають вимоги до обмеження доступу до інформації, а не підстави для надання такого доступу. Такий підхід ґрунтується на тому, що статтею 1 цього Закону закріплена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженою лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі трискладового тесту. Отже, тягар доведення того, що доступ до інформації може бути обмежений, покладається на розпорядника публічної інформації.

Таким чином, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Статтею 14 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

За приписами частини першої статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Як вбачається із долучених документів, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації, в межах Закону № 2939-VI.

У пункті 3 запиту ОСОБА_1 просив надати копії заявок (документів), які надавались ГУ ПФУ в Рівненській області, для отримання коштів з метою виконання судових рішень у справах №460/2896/19, №460/4451/19, та усі вжиті заходи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з метою повного та належного виконання даних судових рішень.

Відповідач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, в межах повноважень, 25.06.2020 проведено перерахунок пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі №460/4451/19. 10.08.2020 проведено перерахунок пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі №460/2896/19. Суми нараховані на виконання рішення суду, за період до набрання ними законної сили, внесені до Реєстру судових рішень, тобто Головним управлінням заявлена сума коштів необхідна для виплати пенсії, нарахованої на виконання вищевказаних судових рішень.

В даному випадку, суд вважає, що відповідачем надано повну відповідь на поставлене ним питання.

У пункті 7 запиту позивач просив надати інформацію, на якій підставі Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснює саботаж, та не виконує судові рішення у справі №460/4451/19 не здійснюючи в першу чергу перерахунок пенсії позивача з 01.10.2019 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки від 18.09.2019 №501/191.

Надаючи відповідь на даний пункт запиту, відповідач зазначив, що Головне управління ПФУ в Рівненській області в межах повноважень, та з дотриманням норм чинного законодавства, виконало в добровільному порядку рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі №460/4451/19 в частині зобов`язань щодо пенсійного забезпечення.

У пункті 8 відповіді на запит відповідач зазначив, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/4451/19 зобов`язано Головне управління ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки військової частини НОМЕР_1 про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед звільненням від 17.10.2019 №501/591 починаючи з 1 листопада 2019 року. Сума індексації за вказаний період склала 662,52 грн. З врахуванням норм ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечений осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб сума індексації, що включена в розрахунок розміру пенсії склала 27,61 грн. (662,52 грн. 24 місяці). Відповідно розмір підвищення пенсі 17,12 грн. (27,61 грн х 62% /розмір пенсії за вислугу років/). Вказана сума -17,12 грн. нарахована позивачу з 01.11.2019 по 30.04.2020 (17,12грн. х 6=102,72 грн). За травень сума нарахована за рішенням суду пропорційно розділена: 17,12 грн. 31 х 18 (кількість днів до набуття рішенням суду законної сили) 9,94 грн. Відповідно в Реєстр включено суму 112,66 грн. (102,72 грн. + 9,94 грн). Доплата за період з 19.05.2020 (з дати набуття рішенням суду законної сипи) по 31.05.2020 7,18 грн. в липні поточною року зарахована на рахунок позивача в АТ "Ощадбанк".

Суд зазначає, що в даному випадку позивач фактично не згоден з проведеним відповідачем перерахунком його пенсії, а не з відповіддю наданою на пункти 3 та 7 запиту.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем надано повну відповідь на поставлені ним питання у пунктах 3 та 7 запиту.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не наведено доводів щодо того, в чому саме полягає недостовірність наданої відповідачем інформації.

Тому, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов до задоволення не підлягає.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а докази понесення інших витрат суду не надано, то підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вулиця Короленка, 7, місто Рівне, 33028, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 30 грудня 2020 року.

Суддя Н.В. Друзенко