Справа № 240/19812/20
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111030600
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Канон" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просив:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області виключити Приватне підприємство "Канон" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Комісії Головного управління ДПС у Житомирській області не містить належного обґрунтування. А саме яка інформація була отримана і на підставі перевірки яких податкових накладних, яким ознакам безумовної реєстрації не відповідають ці податкові накладні. Також, оскаржуване рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення підприємства до ризикових платників податків.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Копію ухвали направлено сторонам.
Ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін відмовлено.
Головним управління ДПС у Житомирській області на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження в адміністративній справі, направлено до суду відзив на адміністративний позов, з проханням відмовити позивачу у задоволенні позову. Відповідач стверджує, що ПП «Канон», перебуває на обліку в ГУ ДПС у Житомирській області, основний вид діяльності вантажний автомобільний транспорт, платник ПДВ 11.02.2020, кількість працюючих 8 осіб, відомості про об`єкти оподаткування автоцистерна, автостоянка та склад за адресою: Полтавська обл., м. Гадяч, вулиця Вокзальна, буд. 23/А, юридична адреса Житомирська обл., Корольовський р-н, вул. Житній ринок, 8; засновником та керівником підприємства є ОСОБА_1 , який одночасно є посадовою особою ще 33-х підприємств; ліміт СЕА ПДВ сформовано за рахунок отриманих податкових накладних з номенклатурою: амоній нітрат, ВАС, добрива, калій хлорид, карбамід, кукурудза, сіль кухонна, сода, транспортні послуги, послуги оренди, ячмінь, цемент та інші. При цьому, обсяги реалізації перевищують обсяги придбання, зокрема амонію нітрату у 1,4 рази, карбаміду у 1,2 рази. Крім того, відповідач зазначив, що платник податку, стосовно якого прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості, має право подати в електронній формі до комісії регіонального рівня документи та інформацію для спростування цього факту. Оскаржуване рішення було прийнято без урахування отриманої від платника податків інформації та копій відповідних документів.
Позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач відхиляє міркування відповідача у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. При цьому зазначає, що висновок комісії про ризиковість ПП «Канон» з мотивів, викладених у протоколі від 11.11.2020 №150/06-30-04-10, є протиправним і таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах, сформований внаслідок власних припущень шляхом маніпуляцій з сумами ПДВ при придбанні товару та його реалізації.
Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Встановлено, що 11.11.2020 після 18:30 Приватне підприємство «Канон» подало на реєстрацію податкові накладні №61 від 19.10.2020, №67 від 21.10.2020, №72 від 22.10.2020, №75 від 23.10.2020, №81 від 25.10.2020, № 85 від 26.10.2020, №91 від 27.10.2020, №95 від 28.10.2020, №103 від 29.10.2020, №104 від 29.10.2020, №108 від 31.10.2020.
До електронного кабінету позивача 12.11.2020 надійшли квитанції №1, згідно яких «Документи прийнято. Реєстрацію зупинено». Підставою зупинення реєстрації зазначено «Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та законності оскаржуваного рішення, суд зазначає таке.
У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами пп. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Положеннями п. 61.1 ст. 61 ПК України встановлено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165), який набрав чинності 01.02.2020.
Так, пунктами 5, 6 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Суд погоджується з аргументами позивача, що положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Так, згідно п. 5 Порядку №1165 перевіряється на відповідність критеріям ризиковості платника податку показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку тільки той платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.
Тобто, процедура перевірки особи щодо її відповідності критеріям ризиковості платника податку ініціюється лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.
Право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду відповідного питання лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.
Згідно п. 6 Порядку №1165 виявлення обставин та/або отримання інформації може бути самостійною підставою тільки для розгляду комісією регіонального рівня питання виключення платника податку з переліку платників, а не щодо включення його до такого переліку.
Отже, розгляд комісією регіонального рівня питання відповідності/невідповідності платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку всупереч передбаченому Порядком №1165 алгоритму дозволяє стверджувати, що контролюючий орган діяв не у порядку, передбаченому законом, що є порушенням приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Таким чином, аналіз пунктів 5 та 6 Порядку №1165 дозволяє зробити однозначний висновок про те, що встановлення відповідності критеріям ризиковості платника податку, передбаченому п. 8 додатку 1 до Порядку №1165, можливе лише на підставі аналізу поданих для реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування.
Відповідно, податкова інформація щодо проведених раніше господарських операцій, податкові накладні по яким зареєстровані в ЄРПН, не є підставою для застосування п. 8 зазначених Критеріїв.
При цьому, суд вважає слушними доводи позивача, що станом на 16:47 11.11.2020 у контролюючого органу не перебували на реєстрації не розглянуті податкові накладні від ПП «Канон», по яким могла бути отримана податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції зазначеної саме у цій податковій накладній.
Податкові накладні №№ 61, 67, 72, 75, 81, 85, 91, 95, 103, 104, 108 подані ПП «Канон» на реєстрацію після 18 години, а тому не могли бути предметом отримання податкової інформації та прийняття рішення про відповідність ПП «Канон» критеріям ризиковості платника податку, а саме п. 8 Критеріїв.
У той же час, аналізуючи зміст п. 8 Критеріїв, суд зазначає, що наведена ГУ ДПС у Житомирській області інформація не є такою, що дозволяла застосувати до платника цей критерій для ухвалення оскаржуваного рішення.
Так, згідно п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, які є додатком до Порядку 1165, встановлено наступний критерій: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п.7 Порядку №1165).
Контролюючий орган зазначає, що підставою прийняття рішення про відповідність ПП «Канон» критеріям ризиковості платника податку слугувала податкова інформація, яка була наведена раніше.
З цього приводу суд зазначає, що згідно п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано ст.ст. 72, 73 ПК України.
Відповідно до ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно- телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом , виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
При цьому, згідно п. 56.4 ст.56 ПК України під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, що мають значення для об`єктивного вирішення питання в межах дискреційних повноважень такого суб`єкта. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Приймаючи рішення про віднесення платника податку до переліку ризикових, суд зазначає, що відповідач в основу оскаржуваного рішення поклав загальну інформацію про діяльність ПП «Канон», його керівника та перелік господарської діяльності, яка жодним чином не обґрунтовує висновок про ризиковість підприємства. При цьому, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПП «Канон» займається такими видами діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів.н.в.і.у.; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Суду не пояснено вибірковість зазначення у оскаржуваному рішенні виду діяльності підприємства. Той факт, що ОСОБА_1 є посадовою особою ще у 33-х підприємствах, судом також не може бути визнаним таким, що вказує на правомірність оскаржуваного рішення, оскільки така діяльність є відкритою, не заборонена чинним законодавством та санкціонована державою. Покладення в основу прийнятого рішення про ризиковість платника ПДВ посилання на схему руху ПДВ, як підтвердження перевищення обсягів реалізації товару на обсягами їх придбання, суд не може визнати належним та беззастережним доказом законності дій відповідача, оскільки, як слушно вказує позивач, перевищення обсягів реалізації товару над обсягами придбання товару може бути встановлено лише у порівнянні кількості придбаного та реалізованого товару, а не вартості його придбання та вартості реалізації, оскільки метою підприємницької діяльності є отримання прибутку, що передбачає придбання товару за ціною меншою від ціни продажу. У свою чергу, це відповідно впливає і на формування показників податку на додану вартість. Суду також не доведено, які вихідні показники і за який період приймалися відповідачем до уваги для формування висновку про те, що обсяги реалізації ПП «Канон» перевищують обсяги придбання, зокрема, амонію нітрату у 1,4 рази, а карбаміду у 1,2 рази. Надана позивачем балансова довідка щодо руху амонію нітрату (селітри аміачної) марки Б у біг-бегах та карбаміду свідчить про перевищення вартісних показників між сумами придбання та реалізації відповідного товару, що є логічним, а не кількісних параметрів цих операцій. Відтак, оскільки наведений відповідачем розрахунок, сформований по вибірковому принципу без обґрунтування базових вихідних даних, він не підлягає врахуванню судом в якості доказу, що підтверджує законність оскаржуваного рішення та його відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.
Не спростовують цього висновку і заперечення відповідача, що дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання комісії (за результатами якого не приймалось рішення про відмову в реєстрації податкової накладної), рівно як і протокол комісії, не породжують правових наслідків для платника податків та не порушують його права, оскільки безпосередньо у Порядку №1165 передбачено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Суд не наділений повноваженнями змінювати нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та визнавати відсутність права на судове оскарження певного рішення, якщо така процедура передбачена чинним законодавством.
Що стосується доводів відповідача про ненадання платником податку документів, необхідних для розгляду питання про його виключення з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, то відповідно до п. 6 Порядку №1165 включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. За обставин, які мали місце у даній справі, факт подання на реєстрацію податкових накладних №61 від 19.10.2020, №67 від 21.10.2020, №72 від 22.10.2020, №75 від 23.10.2020, №81 від 25.10.2020, № 85 від 26.10.2020, №91 від 27.10.2020, №95 від 28.10.2020, №103 від 29.10.2020, №104 від 29.10.2020, №108 від 31.10.2020 та факт ухвалення оскаржуваного рішення відбулись в один день, а відтак суду незрозуміло, яким чином платник податку міг скористатись своїм правом на подання інформації та копій документів до комісії регіонального рівня до розгляду цього питання.
Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У даному випадку, зобов`язання Головного управління ДПС у Житомирській області вчинити ці дії є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.
Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).
За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Беручи до уваги наведене та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отож, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2732,61 грн (платіжні доручення №45,46 від 13.11.2020) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області виключити Приватне підприємство "Канон" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Приватного підприємства "Канон" 2732,61 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко