Справа № 480/5538/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 р.Справа № 480/5538/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, повний текст складено 10.07.20 року по справі № 480/5538/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання протиправним та скасування пункту наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу № 2135 від 25.11.2019 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП» про застосування до капітана ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ №441о/с «По особовому складу» від 25.11.2019 року, Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо звільнення зі служби в поліції капітана ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, з 25 листопада 2019 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області та стягнути на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 25.11.2019 року по час винесення судом рішення по справі.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року у справі № 480/5538/19 та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, а саме не ознайомлено позивача з матеріалами службового розслідування та висновком від 22.11.2019, який був складений після проведення службового розслідування. Також зазначає, що вказані у висновку службового розслідування доводи про те, що він якимось чином сприяв злочинній діяльності є лише припущеннями, не підтвердженими належними доказами, підозра про вчинення позивачем кримінального правопорушення не пред`являлась у зв`язку з чим звільнення позивача є незаконним. Крім того, зазначає про безпідставність тверджень відповідача про перешкоджання ним проведенню службового розслідування, що полягало у відмові надати пояснення стосовно можливих порушень службової дисципліни іншими поліцейськими.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 проходив службу у Сумському районному відділі поліції ГУНП в Сумській області на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 3. Пунктом 2 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 25.11.2019 №2135 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни та застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. На підставі цього наказу наказом від 25.11.2019 по особовому складу №441 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області. ( а.с. 178-184).

Вказані рішення прийняті за матеріалами службового розслідування, проведення якого призначено наказом начальника ГУНП в Сумській області № 1108 від 12.11.2019, а висновок затверджений 22.11.2019 (а.с.65-66, 142-177).

Відповідно до наказу про застосування дисциплінарних стягнень відповідач вважає, що порушення службової дисципліни ОСОБА_1 полягало у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, не повідомленні найближчого органу поліції про безпосереднє виявлення подій, що загрожують особистій та публічній безпеці, відсутність контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни та запобігання вчинення ними правопорушень, використання службового становища в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, перешкоджання проведенню службового розслідування, що призвело до порушення Присяги працівника поліції, текст якої закріплено статтею 64 ЗУ Про Національну поліцію, ч. 1, п.п. 1,6 ч. 3 ч. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. п. 1,2 ч.1, ч.2 ст.18 Закону України Про Національну поліцію пункту 5 розділу І, абзаців 1,2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оспорюваних наказів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України Про Національну поліцію, відповідно до ч.2 ст.19 якого підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч.1, 3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Частиною першою статі 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських передбачені частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, з яких звільнення зі служби в поліції є найбільш суворим видом стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року N 893 Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Розділом V цього Порядку, зокрема пунктом 1, визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що підставою для застосування до поліцейського заходів дисциплінарного впливу, у тому числі у вигляді звільнення зі служби, є порушення ним службової дисципліни, встановлене у ході службового розслідування.

З матеріалів службового розслідування колегією суддів встановлено, що у квартирі за місцем проживання ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , який є працівником поліції, 18.10.2019 у період часу з 18.44 до 21.21 год. проведено обшук в рамках кримінального провадження. У ході обшуку виявлено та вилучено пакунки з речовинами, що зовні схожі на особливо небезпечні психотропні речовини, особливо небезпечний наркотичний засіб.

З протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) встановлено, що підозрюваний ОСОБА_2 був близько знайомий з ОСОБА_1 . Останній не лише був обізнаний за якою адресою проживає ОСОБА_2 , а й мав можливість потрапити у під`їзд без дзвінка з домофону. Також з протоколу вбачається, що 18.10.2019 у період часу з 18.00 до 18.30 год., тобто безпосередньо перед проведенням у квартирі слідчої дії, ОСОБА_2 неодноразово телефонував ОСОБА_1 . Повідомляв, що у під`їзді перебувають невідомі особи, які намагаються потрапити до квартири. Пропозицію позивача повідомити до поліції та викликати наряд відхилив. Просив ОСОБА_1 разом з ще двома працівниками поліції у форменому одязі прибути на місце для з`ясування обставин, налякати цих невідомих осіб, якщо виявиться, що вони причетні до злочинної діяльності. Також просив у випадку, якщо невідомі виявляться працівниками поліції, імітувати затримання осіб, які перебували у квартирі, вивезти з місця події та надати можливість зникнути. ОСОБА_1 не лише погодився на такі пропозиції, а й попередив ОСОБА_2 про необхідність усе знищити, якщо невідомі дійсно виявляться працівниками поліції (а.с.155-165).

Також службовим розслідування встановлено, що після телефонної розмови з ОСОБА_2 позивач зателефонував ОСОБА_4 та вимагав прибути до будинку за місцем проживання ОСОБА_2 .

З пояснень ОСОБА_5 колегією суддів встановлено, що 18.10.2019 він разом ОСОБА_4 здійснював патрулювання у зоні обслуговування. Близько 18.00, перебували у с. В. Сироватка Сумського району, отримали повідомлення про крадіжку лісу. Вживали заходи для з`ясування обставин. Через деякий час ОСОБА_4 повідомив, що йому необхідно з`їздити у м. Суми на вул. Прокоф`єва. Причин не повідомляв. На службовому автомобілі прибули до зазначеної адреси. ОСОБА_4 зайшов у під`їзд будинку, де пробув приблизно трьох хвилин. Після цього повернулися до с. В.Сироватка та продовжили патрулювання (а.с. 93-94).

З пояснень ОСОБА_6 колегією суддів встановлено, що 18.10.2019 у складі групи працівників поліції проводив обшук за адресою АДРЕСА_1 . На момент його проведення у квартирі перебували ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час проведення обшуку до квартири зазирнув поліцейський, нічого не сказав та одразу зачинив двері. Розгледіти його звання не встиг, прізвища не знає (а.с. 89-90). Аналогічні пояснення надав ОСОБА_9 , який також брав участь у слідчій дії (а.с. 120-121).

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 використовував службове становище в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби. Не лише сам погодився на пропозицію ОСОБА_2 , а й змусив ОСОБА_4 залишити маршрут патрулювання та на службовому автомобілі прибути за адресою проживання ОСОБА_10 . Також ОСОБА_1 , отримавши від ОСОБА_2 , інформацію про невідомих, які намагаються потрапити у квартиру, тобто про події, що можуть загрожувати особистій безпеці громадян, мати ознаки правопорушення, не повідомив у встановленому порядку про це до органу поліції.

Крім того, з висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.10.2019 у ОСОБА_1 виявлено ознаки вживання канабіноїдів (а.с. 82). Відповідно до "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу є особливо небезпечними наркотичними засобами, обіг яких заборонено.

Такі дії та поведінка поліцейського суперечать нормам законодавства, що регулює порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України Про Національну поліцію поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 цього Закону, серед яких обов`язок неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Текст Присяги закріплений у статті 64 Закону, відповідно до якої особа, яка вступає на службу в поліції усвідомлює свою високу відповідальність, присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016, відповідно до статті 37 Закону України "Про запобігання корупції", Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, затверджені Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до розділу 1 Правил, ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції. Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції", інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України.

Пунктом 1 розділу ІІ Правил передбачено обов`язок поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що на поліцейського покладено обов`язок здійснювати свою професійну діяльність у межах, встановлених чинним законодавством, вчиняти тільки ті дії, які передбачені чинним законодавством. Одним із стримувань від порушення цього принципу є встановлення щодо поліцейських низки обмежень, які спрямованні на забезпечення законності діяльності органів поліції.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка хоча і не є злочинною, але за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки відповідача про те, що саме така поведінка позивача виявлена в ході негласних слідчий дій у кримінальному провадженні та підтверджена в ході службового розслідування.

Відповідно до ч.7, 8 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Виходячи з характеру порушень службової дисципліни, що виявлені у ході службового розслідування, колегія суддів вважає, що обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення відповідає обставинам вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 25.11.2019 №2135 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ від 25.11.2019 по особовому складу №441 о/с, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області прийняті у відповідності до вимог закону повноважною особою та за наявності до того законом встановлених підстав.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність твердженням відповідача про перешкоджання ОСОБА_1 проведенню службового розслідування, що полягало у відмові надати пояснення стосовно можливих порушень службової дисципліни іншими поліцейськими, колегія суддів зазначає наступне.

У наданих відповідачем матеріалах службового розслідування наявні пояснення позивача від 15.11.2019 у яких він відмовився надати свідчення щодо себе з посиланням на ст. 63 Конституції України (а.с.83). Крім того, мається акт про відмову надати пояснення від 15.11.2019 (а.с. 137). При цьому відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення щодо вчинення дисциплінарних проступків не ним особисто, а іншими особами. Не зазначено на які саме питання він відмовився надати відповідь, прізвища поліцейських, стосовно яких позивач мав надати пояснення. З наказу №1108 від 12.11.2019 про призначення службового розслідування неможливо з`ясувати які саме порушення та яких поліцейських мають бути розслідувані. Вказані доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, але не доводять не вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, а саме не ознайомлено позивача з матеріалами службового розслідування та висновком від 22.11.209, який був складений після проведення службового розслідування.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що з матеріалами службового розслідування позивач ознайомився 05.12.2019. Разом з тим, ознайомлення позивача з матеріалами службового розслідування після проведення службового розслідування та складання висновку не доводить відсутність дисциплінарного проступку. В матеріалах справи відсутні докази, що позивач звертався до відповідача щодо ознайомлення з матеріалами службового розслідування, а йому було відмовлено. При цьому позивач був обізнаний про проведення службового розслідування.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що вказані у висновку службового розслідування доводи про те, що ОСОБА_1 якимось чином сприяв злочинній діяльності є лише припущеннями не підтвердженими належними доказами, підозра про вчинення позивачем кримінального правопорушення не пред`являлась у зв`язку з чим звільнення позивача є незаконним, колегія суддів зазначає наступне.

Так, притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII).

Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VIII виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, колегія суддів має на меті звернути увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Щодо останньої, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду дисциплінарного стягнення.

Адміністративний суд у в силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності правової кваліфікації чи інших аспектів відповідного кримінального провадження чи справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, за фактом одного і того самого діяння працівника поліції може бути притягнено як до кримінальної, так і до дисциплінарної відповідальності, що є різними/самостійними видами юридичної відповідальності. У першому випадку визнати особу винною може тільки суд. Щодо дисциплінарної відповідальності, що в контексті обставин цієї справи притягнути до неї є компетенцією відповідача.

Вказаний висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 23.01.2020 у справі № 817/1047/17, від 06.02.2020 року у справі №819/1396/17.

Відповідно до наказу № 2135 від 25.11.2019 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилася у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, не повідомленні найближчого органу поліції про безпосереднє виявлення подій, що загрожують особистій та публічній безпеці, відсутність контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни та запобігання вчинення ними правопорушень, використання службового становища в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, перешкоджання проведенню службового розслідування, що призвело до порушення Присяги працівника поліції, текст якої закріплено статтею 64 ЗУ Про Національну поліцію, ч. 1, п.п. 1,6 ч. 3 ч. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. п. 1, 2 ч.1, ч.2 ст.18 Закону України Про Національну поліцію пункту 5 розділу І, абзаців 1,2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179.

Таким чином, позивача було звільнено у відповідності до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України за вчинення дисциплінарного проступку, а не кримінального правопорушення, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо звільнення позивача у відповідності до пункту 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача у справі.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі № 480/5538/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі №480/5538/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 30.12.2020 року