Справа № 500/3465/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/3465/20

05 січня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Майки А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62975725 від 02.04.2020 та постанову Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення виконавчого збору №62975725 від 07.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем здійснювалося примусове виконання виконавчого листа №607/3973/18 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 787250,00 грн. (виконавче провадження №59613674 від 26.07.2019)

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.08.2020 у справі №607/3973/18 задоволено заяву головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про затвердження заяви ОСОБА_2 про відмову від примусового виконання постанови суду від 28.05.2019, справа №607/3973/18, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики.

Прийнято відмову стягувача ОСОБА_2 від примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договорами позики 25000,00 євро, що складає 787250,00 грн., згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України, станом на 24 січня 2019 року.

Про стягнення виконавчого збору позивачу стало відомо 30.10.2020 у зв`язку з тим, що не міг зняти готівку з банківського рахунку, який був заблокований відповідачем.

02.11.2020 звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №62975725.

Не отримавши відповіді, 04.11.2020 звернувся з даним позовом до суду, оскільки вважає, що винесені спірні постанови не відповідають нормам чинного законодавства України, є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

20.11.2020 на виконання вимог ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 через відділ документального забезпечення суду подано позовну заяву в новій редакції із додатком клопотання про витребування доказів, зокрема матеріалів виконавчих проваджень №59613674 від 26.07.2019 і №62975725 від 07.09.2020.

26.11.2020 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання на 07.12.2020.

07.12.2020 в судовому засіданні ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача і замінено неналежного відповідача Збаразький міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на належного відповідача Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Розгляд справи відкладено на 17.12.2020.

17.12.2020 в судовому засіданні ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання продовжено строк розгляду справи і за клопотанням відповідача відкладено до 05.01.2021.

04.01.2021 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позов, в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Заперечуючи щодо позовних вимог зазначено, що на примусовому виконанні у Збаразькому міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження №59613674 з примусового виконання виконавчого листа №607/3973/18, виданого Тернопільським міськрайонним судом 27.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 791186,25 грн. боргу.

23.07.2019 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої відправлено на адресу сторін.

21.07.2020 до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 в якій відмовляється від примусового виконання судового рішення у зв`язку з досягненням згоди із боржником ОСОБА_1 щодо повернення боргу за договорами позики та просить закінчити виконавче провадження №59613674.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.08.2020 у справі №607/3973/18 задоволено заяву головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про затвердження заяви ОСОБА_2 про відмову від примусового виконання постанови суду від 28.05.2019 у справі №607/3973/18, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики.

Прийнято відмову стягувача ОСОБА_2 від примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договорами позики 25000,00 євро, що складає 787250,00 грн., згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України, станом на 24 січня 2019 року.

24.07.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 79118,62 грн., тобто 10 відсотків суми, що фактично стягнута згідно виконавчого листа №607/3973/18, виданого Тернопільським міськрайонним судом 27.06.2019.

07.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

На думку представника відповідача, винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 24.07.2020 є дією державного виконавця, вчиненою із дотриманням норм законодавства.

04.01.2021 позивачем подано до суду уточнення позовних вимог, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62975725 від 07.09.2020 та постанову Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення виконавчого збору №59613674 від 24.07.2020, отримані ним в ході розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень учасників справи та видно з Єдиного реєстру судових рішень, 24.01.2019 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/3973/18 прийнято рішення, яким задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти за договорами позики в розмірі 25000,00 євро (двадцять п`ять тисяч євро), що складає 787250,00 грн. (сімсот вісімдесят сім тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 копійок), згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України, станом на 24 січня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 3936,25 грн. (три тисячі дев`ятсот тридцять шість гривень 25 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 3936,25 грн. (три тисячі дев`ятсот тридцять шість гривень 25 копійок).

28.05.2019 постановою Тернопільського апеляційного суду рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2019 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 за договорами позики 25000,00 євро та стягнення із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 3936,25 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині до ОСОБА_3 відмовлено.

23.07.2019 головним державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59613674 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 791186,25 грн.

Пунктом 3 вказаної постанови стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 79118,63 грн. та 150,00 грн. витрат на виконавче провадження.

21.07.2020 до Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла заява стягувача ОСОБА_2 в якій просить завершити виконавче провадження за договором позики у зв`язку з досягненням згоди з ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.08.2020 у справі №607/3973/18 задоволено заяву головного державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про затвердження заяви ОСОБА_2 про відмову від примусового виконання постанови суду від 28.05.2019 у справі №607/3973/18 і прийнято відмову стягувача ОСОБА_2 від примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договорами позики 25000,00 євро, що складає 787250,00 грн., згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України, станом на 24 січня 2019 року.

24.07.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 79118,62 грн.

Крім того, 07.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №59613674.

07.09.2020 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №62975725 з примусового виконання постанови ВП №59613674, виданої 24.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 79118,62 грн.

Також постановою державного виконавця від 07.09.2020 встановлено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 69,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними постановами про стягнення виконавчого збору, мінімальних витрат виконавчого провадження позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України №1404-VІІІ від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VІІІ) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою статті 27 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Положеннями частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Пунктом 1 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа передбачені статтею 40 Закону №1404-VIII.

Так, частиною третьою статті 40 Закону України №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, Законом України №1404-VІІІ чітко визначений правовий порядок винесення відповідних постанов, а саме постанови про стягнення виконавчого збору, якщо така не винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, повинна передувати постанова про повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження).

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №580/1328/19, що відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Суд вважає, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, а виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

При розгляді даної справи судом також враховано висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18, відповідно до якого обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Тобто за своєю природою виконавчий збір є винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи привели до його фактичного виконання.

Як встановлено судом, стягнення за пред`явленим до примусового виконання виконавчим листом №607/3973/18, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 27.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 791186,25 грн. в ході здійснення державним виконавцем виконавчого провадження №59613674 фактично не відбулось, оскільки примусове виконання було закінчено за заявою стягувача ОСОБА_2 про відмову від примусового виконання і закінчення виконавчого провадження.

Таким чином державний виконавець не вчиняв дій, які б призвели до фактичного виконання судового рішення та не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у вказаному виконавчому листі, про що свідчить і відсутність результатів виконання (суми, яку фактично стягнуто) у постанові виконавчого провадження №59613674 від 07.09.2020 про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору винесено без реального виконання рішення суду та фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на його примусове виконання, відтак постанова виконавчого провадження №59613674 від 24.07.2020 про стягнення з позивача виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно є протиправною та підлягає скасуванню постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62975725 від 07.09.2020.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності оскаржуваних постанов, не спростував обґрунтування позовних вимог позивача.

Отож, суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення виконавчого збору №59613674 від 24.07.2020 і про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62975725 від 07.09.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 січня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018, )

Головуючий суддя Мартиць О.І.