Справа № 420/13432/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови від 11 листопада 2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. по виконавчому провадженню ВП № 62311789,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 02 грудня 2020 року надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34) про визнання протиправною та скасування постанови від 11 листопада 2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. по виконавчому провадженню ВП № 62311789.

Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року після усунення недоліків, що зумовили залишення позову без руху, прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ в порядку ст. 287 КАС України в адміністративній справі за вказаною позовною заявою.

Також ухвалою від 16 грудня 2020 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ).

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 420/207/20, виданий 27.05.2020 року Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 13 грудня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з: посадового окладу (військовий прокурор Криворізького гарнізону) відповідно до ч.3 та п.11 ч.5 ст.81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону №1774-VIII від 06 грудня 2016 року та №1798-VІІІ від 21 грудня 2016 року) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 18 мінімумів), розмір якого встановлено на 01 січня календарного року; окладу за військове звання (полковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 0,84 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року) - 1480 гривен; надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу ІV наказу Міністра оборони України №260 від 07 червня 2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" 50% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу; інших виплат (надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років; надбавки за безперервну службу у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати), яка передбачена Указом Президента України №389 від 05 травня 2003 року; місячної премії, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення; 1/12 грошової допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; індексації заробітної плати; надбавки ОУП, яка обчислюється шляхом множення загального розміру інших виплат (без посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років) та коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за військове звання (класний чин), розрахований відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України №226/509 від 11 серпня 2003 року.

Позивач зазначив, що вимоги, викладені у резолютивній частині цього рішення суду були виконані ним добровільно в межах своїх повноважень, про що було повідомлено Відділ примусового виконання рішень шляхом направлення листа на його адресу від 23.06.2020 року № 1500-0315-5/40035.

Так, позивач зазначив, що розпорядженням від 27.05.2020 року ОСОБА_1 з 13.12.2019 року здійснений перерахунок пенсії без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, а саме 62595 грн. (4173 мін. з/п на 01.01.2019 року)*15=62595*90%=56335,5 грн.), її розмір з 13.12.2019 року склав 56335,5 грн., оскільки відповідно до п. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року пенсія призначається від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Питання виплати заборгованості з 13 грудня 2019 року по 13 травня 2020 року в сумі 191606,39 грн. буде вирішено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду , затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 22.08.2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» та Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1, борг по перерахунку пенсії в сумі 22 108,43 грн. з 14.05.2020 року по 31.05.2020 року нараховано до виплати в червні 2020 року.

Однак, відповідачем була прийнята постанова про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн. та не взято до уваги, що Головним управлінням виконано рішення суду в добровільному порядку в межах своїх повноважень.

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки Головне управління вчинило всіх необхідних та залежних від нього заходів та в межах наданих повноважень по виконанню рішення суду.

Враховуючи зазначене, позивач просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Судове засідання, призначене на 22 грудня 2020 року було перенесено у зв`язку з відсутністю в суді електропостачання відповідно до акту №12/20 від 22.12.2020 року, та призначено на 28 грудня 2020 року.

До суду 22 грудня 2020 року (вхід. №ЕП/25230/20) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №62311789 з виконання виконавчого листа № 420/207/20.

Відповідач зазначив, що позивачем до відділу не надано жодного доказу вчинення будь-яких дій на дотримання порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою КМУ №649 від 22.08.2018 року, позивач не вчинив відповідних дій на дотримання вказаного Порядку, при цьому здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі, в зв`язку з чим відповідачем правомірно прийнято постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100 грн. Жодних повідомлень про включення до відповідного реєстру рішення суду до відділу не надходило.

Також відповідач зазначив, що з огляду на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року по справі № 640/5248/19 визнано протиправним та нечинним п. 1 та 2 постанови Кабінету міністрів України від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», посилання на вказану постанову КМУ вже не є обґрунтованою причиною невиконання рішення суду.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що в Інструкцію з організації примусового виконання рішень було внесено зміни 27.12.2019 року, що органами державної виконавчої служби також є відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України. Відповідно до ст. 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Таким чином, відповідач вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) може самостійно виступати відповідачем у адміністративному судочинстві.

У зв`язку з цим, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 28 грудня 2020 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) . Розгляд справи розпочато спочатку та відкладено судове засідання на 05 січня 2021 року.

Також ухвалою суду, що занесено до протоколу судового засідання від 28 грудня 2020 року, в порядку ч. 7 ст. 47 КАС України повернуто позивачу уточнену позовну заяву, подану до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вхід. № 5338/20 від 14.12.2020 року), у зв`язку з відсутністю доказів її надсилання іншим учасникам.

На виконання ухвали суду відповідачем надано належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження.

Представник позивача на судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно засобами електронної пошти.

Відповідачі на судове засідання також не з`явилися, повідомлені належним чином та завчасно засобами електронної пошти.

На адресу третьої особи надіслана судова повістка, та третя особа повідомлена належним чином у порядку ч. 2 ст. 268 КАС України.

Третя особа не надала суду письмові пояснення.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 05 січня 2021 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

Так, суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року по справі №420/207/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок пенсії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27 грудня 2019 року № 3600/В-11,3623/В-11 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку з 18.12.2018 року пенсії за вислугою років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку з 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 , пенсії за вислугою років згідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ та Рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року на підставі підвищень, які відбулися посадового окладу - з 01 січня 2017 року відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1774-УІІІ від 06.12.2016 та № 1798-VІІІ від 21.12.2016), окладу за військове звання - з 01 січня 2018 року відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та надбавки за вислугу років з 01 жовтня 2017 року відповідно до пункту 1 розділу ІV наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з посадового окладу (військовий прокурор Криворізького гарнізону) відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016 та № 1798-VІІІ від 21.12.2016) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 18 мінімумів), розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; окладу за військове звання (полковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 0,84 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) - 1480 гривен; надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу ІV наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" 50% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу; інших виплат (надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років; надбавки за безперервну службу у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати), яка передбачена Указом Президента України № 389 від 05.05.2003 року; місячної премії, згідно з постановою КМУ №505 від 31.05.2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення; 1/12 грошової допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; індексації заробітної плати; надбавки ОУП, яка обчислюється шляхом множення загального розміру інших виплат (без посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років) та коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за військове звання (класний чин), розрахований відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України № 226/509 від 11.08.2003 року.

Постановою П`ятого адміністративного апеляційного суду від 14 травня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року скасовано. Ухвалено у справі постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27 грудня 2019 року №№3600/В-11,3623/В-11 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на підставі заяви від 18 грудня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 13 грудня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з: посадового окладу (військовий прокурор Криворізького гарнізону) відповідно до ч.3 та п.11 ч.5 ст.81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону №1774-VIII від 06 грудня 2016 року та №1798-VІІІ від 21 грудня 2016 року) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 18 мінімумів), розмір якого встановлено на 01 січня календарного року; окладу за військове звання (полковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 0,84 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року) - 1480 гривен; надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу ІV наказу Міністра оборони України №260 від 07 червня 2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" 50% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу; інших виплат (надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років; надбавки за безперервну службу у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати), яка передбачена Указом Президента України №389 від 05 травня 2003 року; місячної премії, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення; 1/12 грошової допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; індексації заробітної плати; надбавки ОУП, яка обчислюється шляхом множення загального розміру інших виплат (без посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років) та коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за військове звання (класний чин), розрахований відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України №226/509 від 11 серпня 2003 року. В решті позовних вимог - відмовлено.

Також, суд встановив, що 27 травня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №420/207/20.

Суд встановив, що 11.06.2020 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленком В.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62311789 на підставі виконавчого листа №420/207/20, виданого 27.05.2020 року Одеським окружним адміністративним судом. У зазначеній постанові вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.61-62)

Вищезазначена постанова листом від 11.06.2020 року №10-03-4936 направлена відповідачем на адресу Головного управління ПФУ в Одеській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області направило до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) лист від 23.06.2020 року №1500-0315-5/40035 «Про виконання виконавчого провадження», у якому зазначило, що розпорядженням від 27.05.2020 року ОСОБА_1 з 13.12.2019 року здійснений перерахунок пенсії без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, а саме 62595 грн. (4173 (мін. з/п на 01.01.2019 року)*15=62595*90%=56335,5 грн.), її розмір з 13.12.2019 року склав 56335,5 грн., оскільки відповідно до п. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року пенсія призначається від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Питання виплати заборгованості з 13 грудня 2019 року по 13 травня 2020 року в сумі 191606,39 грн. буде вирішено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 22.08.2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» та Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1, борг по перерахунку пенсії в сумі 22 108,43 грн. з 14.05.2020 року по 31.05.2020 року нараховано до виплати в червні 2020 року (а.с.66).

Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що Стягувач 12.08.2020 року звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, в якій просив здійснити додаткові заходи задля належного виконання боржником рішення суду по справі №420/207/20 (а.с.66-67).

Також, матеріалами справи підтверджено, що 11 листопада 2020 року за результатами розгляду листа ГУ ПФУ в Одеській області, листа стягувача, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленком В.О. за невиконання рішення суду на позивача було накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн. (а.с. 70-72).

Вказаною постановою про накладення штрафу зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Суд встановив, що постанова про накладення штрафу від 11.11.2020 року була надіслана на адресу ГУ ПФУ в Одеській області із супровідним листом від 11.11.2020року № 10.03-10513 (а.с. 70).

На підтвердження виконання рішення суду позивачем надано копію розрахунку від 27.05.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перераховано пенсію з 13.12.2019 року та розмір пенсії складає 56 335, 50 грн.; копію розрахунку суми, що підлягає виплаті та протоколу від 28.05.2020 року до виплати 22 108, 42 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив висновки щодо відмови у задоволенні позову повністю, з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (надалі - Закон № 1404-VIII).

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.п. 1-1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази.

Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, крім певних випадків.

Згідно з п. 5,6 ст. 26 Закону № 1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з положень ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд звертає увагу, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Так, суд встановив, що оскаржувану постанову про накладення на боржника штрафу винесено відповідачем саме за невиконання вимог виконавчого листа.

Матеріалами справи підтверджено, що до відкриття виконавчого провадження (11.06.2020 року), згідно з розпорядження 27.05.2020 року позивачем здійснено третій особі перерахунок пенсії з 13.12.2019 року без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, а саме 62595 грн. (4173 (мін. з/п на 01.01.2019 року)*15=62595*90%=56335,5 грн.), її розмір з 13.12.2019 року склав 56335,5 грн., що підтверджено розрахунком від 27.05.2020 року.

Також позивачем здійснено нарахування за період з 13 грудня 2019 року по 13 травня 2020 року в сумі 191606,39 грн., що підтверджено розрахунком суми, що підлягає виплаті відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», та нараховано до виплати за травень 2020 року в сумі 22 108, 42 грн.

Однак, у заяві від 12.08.2020 року третя особа зазначила, що зазначена відповідь не відповідає дійсності, оскільки розмір його пенсії боржником обмежений 15 мінімальними заробітними платами станом на 01 січня 2019 року (що є менше суми місячної заробітної плати, з якої повинна бути перерахована пенсія), а саме при розрахунку пенсії боржником застосовано пп. 4 п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 року, що протирічить постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року. Цей Закон, що був прийнятий у 2010 році, тобто після призначення йому пенсії, при розрахунку пенсії третій особі не може бути застосований.

Дослідивши резолютивну частину постанови суду апеляційної інстанції по справі № 420/207/20, викладену у виконавчому листі, суд встановив, що позивачем не виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року, у порядку, встановленому вказаним судовим рішенням. Так, за вказаною постановою ГУПФ України в Одеській області зобов`язано провести позивачу перерахунок пенсії за вислугою років, без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати.

Однак, з відповіді ГУПФ України в Одеській області від 23 червня 2020 року та доданих до неї документів вбачається, що перерахунок пенсії проведено від суми місячної заробітної плати, якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме із заробітної плати 62595,00 грн. (4173,00 грн. (мін. з/пл. на 01.01.2019)*15 = 62595,00 * 90% = 56335,50 грн.). Розмір пенсії з 13 грудня 2019 року становить 56335,50 грн.

Відтак, з зазначеного вбачається, що позивачу не вірно здійснено розрахунок посадового окладу, застосувавши замість категорії «прожитковий мінімум», категорію «мінімальна заробітна плата».

З 1 січня 2020 року мінімальна заробітна плата в Україні становить 4723 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

Суд зазначає, що про допущену помилку перерахунку пенсії третій особі вже встановлено судом в межах справи № 420/207/20 в порядку ст. 383 КАС України та окремою ухвалою від 23 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року визнано протиправними дії та рішення відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неналежного виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 року (адміністративна справа №420/207/20).

Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази кожний окремо та у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не надано доказів виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №420/207/20, у порядку, встановленому даною постановою, а тому відповідачем правомірно застосовано до відповідача штраф за невиконання рішення суду.

Виходячи із наданих суду документів вбачається, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови діяв відповідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені та з`ясовані обставини, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови, а отже, позовні вимоги не належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, та відсутні витрати відповідача щодо призначення експертизи та залучення свідків, жодні судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови від 11 листопада 2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. по виконавчому провадженню ВП № 62311789, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко

.