Справа № 340/5532/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/5532/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Бодюл М.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Знам`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (27400, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Героїв Крут, 9, )

про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови державного виконавця від 24.11.2020 року про стягнення виконавчого збору, винесену у виконавчому провадженні ВП №55627429.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що на виконанні у Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження ВП №55627429 щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1767 від 31.10.2017 року про стягнення з нього на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 29192,94 доларів США, що за курсом 25,94 відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 20.07.2017 року склало 757264,86 грн. Державним виконавцем 24.11.2020 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №55627429 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження". Того ж дня у межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено спірну постанову про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 75906,50 грн. Позивач стверджує, що вказана постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки у виконавчому провадженні ВП №55627429 державний виконавець не виконав жодних заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження", які б призвели до реального виконання виконавчого документу, не проводив виконавчих дій щодо забезпечення його примусового виконання та не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у виконавчому документі. Позивач зазначає, що 22.01.2019 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №МГ-261/2008 від 13.02.2008 року, відповідно до якої банк здійснив прощення частини заборгованості, що виникла за договором. На виконання цієї додаткової угоди позивач сплатив суму заборгованості у розмірі 197206,10 грн., а стягувач повідомив державного виконавця про відсутність заборгованості за цим договором. Стверджуючи про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору саме у розмірі 75906,50 грн., позивач просив суд скасувати спірну постанову.

Ухвалою судді від 07.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за цим позовом у порядку статті 287 КАС України, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що у виконавчому провадженні ВП №55627429, відкритому постановою державного виконавця 27.01.2018 року за заявою стягувача ПАТ КБ "Приватбанк" про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №1767 від 31.10.2017 року щодо стягнення на його користь з боржника ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 759064, 86 грн., державним виконавцем вчинялися усі необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження". У листопаді 2020 року до державного виконавця надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без подальшого виконання у зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 заборгованості. З цих підстав 24.11.2020 року державним виконавцем на підставі статей 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 75906,50 грн. та на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про закінчення виконавчого провадження. Доводячи правомірність спірної постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, просив суд у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання 28.12.2020 року учасники справи не прибули, що відповідно до частини 3 статті 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ "Приватбанк" кредитний договір №МГ-261/2008 від 13.02.2008 року. У зв`язку з простроченням платежів за цим договором, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. 31.10.2017 року вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №МГ-261/2008 від 13.02.2008 року, укладеним з ПАТ КБ "Приватбанк" (стягувач). Загальна сума, що підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ПАТ КБ "Приватбанк", складає 29192,94 доларів США, або 757264,86 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису склали 1800 грн. Нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі за №1767. (а.с. 9)

Вказаний виконавчий документ у січні 2018 року пред`явлений представником стягувача ПАТ КБ "Приватбанк" для виконання до Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. (а.с. 43 - 44)

Постановою державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 27.01.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №55627429 з виконання виконавчого напису №1767 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості у розмірі 759064,86 грн. У пункті 3 цієї постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 75906,50 грн. (а.с. 45 - 46)

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 17.12.2019 року №4053/5 "Про відділи державної виконавчої служби", який набрав чинності 28.12.2019 року, виведено Знам`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби зі складу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та введено його до складу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з підпорядкування цьому міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції, збереженням статусу юридичної особи та перейменуванням на Знам`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У зв`язку з цим 09.01.2020 року виконавче провадження ВП№55627429 передано для виконання державному виконавцеві Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У листопаді 2020 року представник стягувача АТ КБ "Приватбанк" звернувся до державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою від 10.11.2020 року, в якій просив повернути виконавчий документ без подальшого виконання в зв`язку зі сплатою у повному обсязі боргу на користь АТ КБ "Приватбанк". (а.с. 47)

Постановою державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24.11.2020 року виконавче провадження ВП №55627429 закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження". (а.с. 20)

Тоді ж державним виконавцем винесено постанову від 24.11.2020 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 75906,50 грн., що становить 10 відсотків суми, що підлягала примусовому стягненню. (а.с. 21)

Не погодившись з цією постановою, позивач 03.12.2020 року звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Порядок стягнення виконавчого збору установлено статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження".

У частині 1 цієї статті визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частин 2, 4 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" № 2475-VIII від 03.07.2018 року, який набрав чинності 28.08.2018 року, внесено зміни до Закону України "Про виконавче провадження", внаслідок яких частина 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" викладена у такій редакції: "2. "Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання") державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Частиною 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки, у яких виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частин 6, 7 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Частиною 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час винесення спірної постанови) передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа передбачені у статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1, 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за №1302/29432, передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Як установлено судом, виконавче провадження ВП №55627429 відкрите постановою державного виконавця ще 27.01.2018 року, а закінчене на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постановою від 24.11.2020 року у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

На момент закінчення виконавчого провадження ВП №55627429 виконавчий збір у ньому стягнуто не було, тому державний виконавець, закінчивши виконавче провадження, того ж дня виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, обрахувавши його у розмірі 75906,50 грн., що становить 10 % від суми 759064,86 грн.

У матеріалах виконавчого провадження ВП №55627429, наданих суду відповідачем, відсутні докази вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій, спрямованих на фактичне виконання виконавчого документа, зокрема, стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 у сумі 759064,86 грн., виходячи з якої державним виконавцем у спірній постанові було обраховано розмір виконавчого збору.

Судом установлено, що позивач виступав боржником за кредитним договором №МГ-261/2008 від 13.02.2008 року, укладеним з ПАТ КБ "Приватбанк", заборгованість за яким у сумі 29192, 94 доларів США, що еквівалентно 757264, 86 грн., була стягнута з нього у безспірному порядку за виконавчим написом нотаріуса від 31.10.2017 року разом з витратами за вчинення виконавчого напису, які склали 1800 грн.

У січні 2019 року кредитором ПАТ КБ "Приватбанк" прийнято рішення про прощення частини заборгованості ОСОБА_1 за цим кредитним договором, у зв`язку з чим укладено додаткову угоду №1 від 22.01.2019 року, за умовами якої ОСОБА_1 зобов`язується здійснити платежі на погашення заборгованості по договору до 23.01.2019 року, а саме: 5796, 93 доларів США на погашення основного боргу, 387, 16 грн. на погашення судових витрат, 33 243, 97 грн. на погашення штрафів. (а.с. 15)

Позивач стверджує, що на виконання цієї угоди в обумовлений строк він сплатив ПАТ КБ "Приватбанк" 197206, 10 грн. та не має заборгованості перед ПАТ КБ "Приватбанк", що підтверджується довідкою від 22.02.2019 року. (а.с. 17)

Наведене свідчить, що зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором, на якому вчинено виконавчий напис нотаріуса, були припинені під час виконавчого провадження ВП №55627429 як у зв`язку з прощенням (анулюванням) боргу за самостійним рішенням кредитора, так і в зв`язку з частковою сплатою коштів боржником.

Попри те, що виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), у матеріалах виконавчого провадження ВП №55627429 відсутні документи, які підтверджують результати виконання виконавчого документу державним виконавцем та містять інформацію про розмір коштів, які фактично стягнуті (сплачені боржником) у ході виконавчого провадження.

З аналізу норм Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла до 28.08.2018 року) слідує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

З урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" № 2475-VIII від 03.07.2018 року, за змістом статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Тобто, з урахуванням редакцій Закону України "Про виконавче провадження", які були чинними у період існування заборгованості позивача, заявленої до примусового стягнення, база обрахунку виконавчого збору змінювалась, а саме: в період до 28.08.2018 року розмір виконавчого збору становив 10 відсотків фактично стягнутої суми, а у період після 28.08.2018 року - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 року у справі №1-7/99 (про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) надав офіційне тлумачення частини першої статті 58 Конституції України та вказав, що положення цієї норми про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, положення статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка була чинна до 28.08.2018 року, зменшували відповідальність позивача, як боржника, у порівнянні з нормами статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка була чинна після 28.08.2018 року, оскільки розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, а не з суми, що підлягає примусовому стягненню.

Відтак, до спірних правовідносин слід застосовувати приписи статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка була чинна до 28.08.2018 року, оскільки у процесі виконання виконавчого документу становище боржника було погіршеним у зв`язку із прийняттям змін до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", що суперечить статті 58 Конституції України.

Така правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах від 12.08.2020 року у справі №1340/5053/18, від 15.10.2020 року у справі №280/5959/19, від 28.10.2020 року у справі №400/878/20.

З урахуванням того, що внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03.07.2018 року зміни до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" погіршили становище боржника ОСОБА_1 , а також враховуючи, що державним виконавцем фактично не стягнуто з боржника кошти за виконавчим документом саме у розмірі 759064,86 грн., суд дійшов висновку про відсутність у державного виконавця правових підстав для стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від цієї суми.

Відтак, суд вважає, що постанова державного виконавця від 24.11.2020 року про стягнення виконавчого збору у сумі 75906, 50 грн., винесена у виконавчому провадженні ВП №55627429, є протиправною, оскільки розмір виконавчого збору визначений у ній неправильно. Тож спірну постанову слід скасувати, а позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 840, 80 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 268, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (27400, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Героїв Крут, 9, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24.11.2020 року про стягнення виконавчого збору, винесену у виконавчому провадженні ВП №55627429.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у сумі 840, 80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 10-денний строк, установлений статтею 287 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш