Справа № 308/7826/17
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7826/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

представника позивача - адвокат Сковородько І.Ф.

представника відповідача - Зубенко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці держмитслужби Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Закарпатської митниці держмитслужби Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.08.2017 року, відповідачем було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1182/30500/17 відповідно до змісту якої ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності, відповідно до ч.3. ст.470 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Вказану постанову мотивовано тим, що 29.07.2016 р., через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 ввезла на територію України з метою транзиту легковий автомобіль марки «VW» моделі «Golf» номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 .

Як громадянка України, ОСОБА_1 , повинна була вивезти вказаний автомобіль за межі митної території України, протягом десяти діб і п`яти діб в разі переміщення в зоні дії однієї митниці. Станом на 20.05.2017 року вищевказаний транспортний засіб з території України вивезений не був. Отже, ОСОБА_1 перевищила граничний термін транзиту більше ніж на 10 діб.

Однак, дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки кордон Словацької Республіки на пункті пропуску «Ужгород-Вишнє-Нємецьке» 29.07.16 р. вона не пересікала, автомобіль на територію України не ввозила, власником вищевказаного автомобілю, його користувачем, розпорядником ніколи не була.

При складанні оскарженої постанови та притягнення позивачки до відповідальності не було виконано приписи ст.. 478, 489, 49, 508 МКУ, ст.. 280 КУпАП.

Про ввезення на територію України на її ім`я 29.07.16 року невідомими особами із Польської Республіки автомобіля «VW Golf» позивач довідалася 20.05.17 р. біля 20 год. 52 хв., коли через митний пост «Тиса» разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 поверталися з Угорщини додому. Вона ніколи не була власником цього автомобілю, не мала право користування та розпорядження ним, також не має посвідчення водія і не вміє керувати транспортним засобом, тому очевидно, що вона не сиділа за кермом автомобіля, відповідно, могла бути лише пасажиром. Де знаходиться вказаний автомобіль їй не відомо, відповідно вона не може вивезти його за межі України.

Вважає, що невідомими особами вчинено злочин, ввезено та оформлено автомобіль на її ім`я без її відому та без згоди на це, про що подала копію заяви про злочин від 07.06.2017 року, направлену на ім`я Начальника Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області, якою просила порушити кримінальне провадження, оскільки внаслідок вказаних протиправних дій невідомих їй осіб та працівника митниці, який оформив ввезення автомобіля на неї, завдано матеріальну та моральну шкоду.

Згідно змісту оскаржуваної постанови єдиним доказом вини позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення є протокол про порушення митних правил № 1182/30500/17 від 20.05.17 р. та роздруківка інформації з центральної бази даних ЄАІС ДФС що автомобіль був переміщений на територію України по зеленому коридору та відповідь відомчої підсистеми Держмитслужби України системи «Аркан» про те, що за її даними значиться ввезення вказаного автомобілю нею.

Однак позивачка вважає, що вказані докази є недостатніми для доказу її вини у вчинені порушень митного законодавства.

Окрім наведеного, ОСОБА_1 зазначає, що її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення з порушенням строків визначених ст. 38 КУпАП.

Протокол про порушення митних правил складено 20.05.17 року, зі спливом 9 місяців. 02.08.2017 року, позивачка притягнута до адміністративної відповідальності - зі спливом 11 місяців з дня вчинення та із спливом 2 місяців 14 днів з дня складання протоколу.

Враховуючи зазначене, позивач просить суд скасувати постанову від 02.08.2017 року у справі про порушення митних правил № 1182/30500/17 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 (вісім тисяч) гривень на ОСОБА_1 за вчинення нею порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена.

Представник позивача адвокат Сковородько І.Ф. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представник митниці у судовому засіданні проти позову заперечив, вказав, що такий є безпідставним, просив суд відмовити у його задоволенні.

Також, представником митниці до суду було направлено заперечення проти позову разом із матеріалами адміністративної справи № 1182/30500/17 від 20.05.2017 року, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає у зв`язку з правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Достовірними та достатніми доказами по справі підтверджено, що ОСОБА_1 було ввезено на територію України автомобіль легковий автомобіль марки «VW» моделі «Golf» номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , та в установлений законодавством строк, такий не вивезено. Вказане стало підставою для складення протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 . Доказів того, що терміни транзиту автомобіля перевищені більше, ніж на десять діб внаслідок дії обставин непереборної сили, громадянин кою ОСОБА_1 не надано.

Окрім того, в запереченні вказано, що твердження позивачки з приводу пропущення строку накладення на нього адміністративного стягнення є хибним, та спростовується нормами чинного законодавства.

Заслухавши думки сторін , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 1 МК України встановлює, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Імператив статті 487 МК України вказує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 МК України.

Відповідно до частини 1 статті 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України.

Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно гр. України ОСОБА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, було складено протокол про порушення митних правил № 1182/30500/17 від 20.05.2017 року.

02.08.2017 року, справу розглянуто та винесено постанову, відповідно якої позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Зі змісту постанови встановлено, що 20.05.2017 року о 20 год. 52 хв. в зону митного контролю на ділянку В`їзд митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_3 , де в якості пасажирки слідувала громадянка України ОСОБА_1 .

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 29.07.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС громадянкою України ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль «VW Golf», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 , номер кузов НОМЕР_1 режимі «Транзит».

Станом на 20.05.2017 року вищевказаний легковий автомобіль з території України вивезеним не значиться.

06.06.2017 року митницею направлено запит в департамент організації протидії митним правопорушенням ДФС України з проханням надати інформацію з використанням можливостей відомчої підсистеми Держмитслужби системи „Аркан, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів які перетинають державний кордон України щодо переміщення через митний кордон транспортного засобу марки марки «VW Golf», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 , номер кузов НОМЕР_1 , на що 12.06.2017 року отримали відповідь, що вищевказаний автомобіль 29.07.2016 року ввезено на територію України громадянкою України ОСОБА_3 та станом на 19.05.2017 року не вивезено за межі митної території України. Крім того, в автомобілі перебував громадяни ОСОБА_4 .

В ході провадження по справі було проведено опитування інспектора митниці який проводив митне оформлення вказаного автомобіля, який вказав, що дійсно, 29.07.2016 року проводив митне оформлення автомобіля марки «VW Golf», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 , номер кузов НОМЕР_1 . Декларування ввезеного автомобіля здійснювалося громадянкою України ОСОБА_1 в усній формі, та додав, що саме громадянка України ОСОБА_1 подавала документи на автомобіль для митного оформлення автомобіля в митному режимі "транзит" через митну територію України.

Разом із тим, суд не може вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, так як на момент перетину митного кордону жодних документів, які б підтверджували наявність яких небуть обставин, що унеможливлюють вивезення даного автомобіля за межі митної території України, ОСОБА_1 надано не було. Крім того, позивачкою, а також її представником у судовому засіданні не доведено тих обставин, що ОСОБА_1 транспортний засіб не ввозився на митну територію взагалі. Зібрані судом докази свідчать про протилежне.

Виходячи із встановленого законодавством порядку митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться громадянами з метою транзиту, пояснень посадових осіб митниці, які здійснювали таке митне оформлення, 29.07.2016 автомобіль марки «VW Golf», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 , номер кузов НОМЕР_1 був оформлений у режим транзиту на особу, яка пред`являла цей транспортний засіб для митного контролю, декларувала (у даному випадку усно) транспортний засіб та подавала відповідні документи, у яких була зазначена власником чи уповноваженою особою, тобто на громадянку України ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України товари будь які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Таким чином, до поняття товари включаються будь які речі, у тому числі транспортні засоби особистого користування.

У відповідності до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно п. 1 ст. 95 Митного кодексу України, а також п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.05 р. № 1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.05 № 1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту у відповідності до ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Згідно ч. 5 ст. 102 Митного кодексу України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів і транспортних засобів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

Разом із заявою до митного органу про настання обставин непоборної сили чи аварії продаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

З такою заявою ОСОБА_1 до митного органу не зверталась.

Таким чином, у суду відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку для вивезення автомобіля за межі митної території України.

Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. Дії громадянки ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України митним органом кваліфіковані вірно.

Строк доставлення ввезеного громадянином гр. ОСОБА_1 транспортного засобу збіг, після чого почалась бездіяльність останньої, щодо виконання обов`язку доставлення автомобіля в митницю виїзду, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Таким чином, твердження позивачки щодо спливу строку давності притягнення її до відповідальності є безпідставними, оскільки правопорушення було виявлено в день складання протоколу, тобто 20.05.2017 року. Будь-яких інших порушень процесуального чи матеріального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача посадовою особою митного органу, судом під час розгляду даної справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил №1182/30500/17 від 02.08.2017 року, якою громадянку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України немає, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.8-10, 241-242, 246, 275 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці держмитслужби Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук