Справа № 240/9730/20
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/9730/20
категорія 111031102
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 24.07.2020.
Головним управлінням ДПС у Житомирській області подано до суду відзив на позов, з проханням у задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач стверджує, що діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Податковим кодексом України. Також зазначив, що середньоринкова вартість автомобіля визначається Методикою, Мінекономрозвитку, яка забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального. А тому середньоринкова вартість не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів.
24.07.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 02.09.2020, у зв`язку із необхідністю ознайомитися із відзивом та направленням запиту до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.
Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що заперечення відповідача проти позову є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються належними і допустимими доказами. Так, відповідачем не доведено, що вартість придбаного автомобіля перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, а також не спростовано доводів позивача щодо того, що придбаний автомобіль відсутній у Переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плат, встановленої законом на 01 січня 2020 року.
02.09.2020 підготовче засідання у справі відкладено на 17.09.2020 у зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення.
17.09.2020, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання. Розгляд справи по суті розпочато 17.09.2020. У зв`язку з неможливістю вирішення справи в судовому засіданні 17.09.2020, оскільки необхідно зробити запит до салону, який розмитнив автомобіль, судом оголошено перерву до 05.10.2020.
05.10.2020 оголошено перерву у справі у зв`язку з необхідністю отримання відповіді від салону. Наступне судове засідання призначено на 19.10.2020.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечувала.
Заслухавши пояснення представників сторін, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.
Суд, розглянувши позовну заяву та відзив, відповідь на відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.
На думку податкового органу, позивач є платником транспортного податку за вказаний автомобіль за 2020 рік.
Вважаючи, що його автомобіль не є об`єктом оподаткування вказаним податком, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи оспорюване податкове повідомлення рішення на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зважає на наступне.
Статтею 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
У відповідності до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Елементи податку на майно визначені розділом XII Податкового кодексу України.
В силу приписів статті 265 ПК України податок на майно складається, зокрема, з транспортного податку (пп. 265.1.2 п. 265.1).
Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Згідно із положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України).
Порядок обчислення та сплати податку врегульовано пунктом 267.6 статті 267 ПК України.
Так, у підпункті 267.6.1 цього пункту статті 267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Відповідно до пп. 267.6.3 п. 267.3 ст. 267 ПК України, органи внутрішніх справ зобов`язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об`єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років (пп. 267.6.7 п. 267.6 ст. 267 ПК України).
Зі змісту вищенаведеної норми слідує, що об`єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, які відповідають таким критеріям, а саме: 1) з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно); 2) середньоринкова вартість становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року; 3) повинен бути зазначений у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.
В разі відповідності транспортного засобу наведеним ознакам об`єкта оподаткування, їх власники є платниками транспортного податку.
Перевіряючи наявність у транспортного засобу, належного на праві приватної власності позивача, обумовлених ознак об`єкта оподаткування транспортним податком у 2020 році, судом ураховано наступне.
Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. N 66 "Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів".
Пунктом 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. N 66, встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576).
Відповідно до п. 13 вказаної Методики, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4723 гривні.
Таким чином, об`єктом оподаткування у 2020 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких станом на 01.01.2020 становить понад 1 771 125 грн (375х4723).
З метою перевірки віднесення транспортного засобу позивача до об`єктів оподаткування транспортним податком, судом направлено запит до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України з вимогою розрахувати середньоринкову вартість легкового автомобіля марки «Bentley» модель Continental GT із об`ємом двигуна 3993 куб. см, належного позивачу, для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року. А також повідомити чи входить вказаний автомобіль до переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2020 році.
Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України в листі від 24.07.2020 № 240/9730/20 надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до підпункта 267.6.1 цього пункту статті 267 ПК України, Методики та інформації ДП "Держзовнішінформ" автомобіль «Bentley» модель Continental GT W12 з об`ємом циліндрів двигуна 4,0 літра, бензин, до 5 років експлуатації (включно) включений до Переліку.
Представником відповідача наведене під час судового розгляду справи спростовано не було.
На думку суду, при вирішенні питання про нарахування позивачу податкового зобов`язання з транспортного податку, податковий орган мав керуватись Переліком легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років та середньоринкова вартість яких становить 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2020 року.
При визначенні автомобіля обов`язково враховується такі технічні характеристики марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Автомобіль позивача, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, має такі характеристики: марка «Bentley», модель Continental GT, рік випуску 2017, об`єм циліндрів двигуна 3993 куб. см, тип пального бензин.
З відповіді офіційного дилера Bentley в Україні, який здійснив первинний продаж автомобіля попередньому власнику, вбачається, що повною назвою моделі з конфігурацією автомобіля ( відповідно до вантажно - митної декларації) є Continental GT V8S, що є відмінною від Continental GT W12.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належний позивачу на праві приватної власності легковий автомобіль марки «Bentley» модель Continental GT із об`ємом двигуна 3993 куб. см, відсутній у Переліку, затвердженому та розміщеному на офіційному сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, середньоринкова вартість автомобіля є меншою від 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2020 року, а тому він не може бути об`єктом оподаткування транспортним податком у 2020 році.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України суд).
За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Беручи до уваги наведене та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 840,80 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко