Справа № 400/5518/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2020 р. № 400/5518/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056

про:скасування постанови від 19.11.2020 ВП №61459532,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі позивач, ГУ ПФУ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі відповідач, ВПВР) про скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. від 19.11.2020 року ВП № 61459532.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ виконав рішення Миколаївського окружного адміністративного суду № 400/4179/19 в частині проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. з застосуванням коефіцієнту 86%грошового забезпечення та виплатити відповідну суму. На виконання вимоги про перерахунок пенсії позивачем проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, розмір пенсії склав 6871,55 грн. Таким чином, постанову про накладення штрафу відповідачем винесено протиправно. Позивач зазначає, що виплата перерахованої пенсії проводиться виключно в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649 "Питання про погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" (далі - Постанова № 649). Цей порядок передбачає включення судових рішень до окремого реєстру і проведення виплати з Державного бюджету України після прийняття відповідного рішення Комісією ПФУ з питань погашення заборгованості. Таким чином, позивач вважає, що виконав рішення суду в повному обсязі. Просить суд скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлявся ухвалою про відкриття провадження у справі, яку суд направив відповідачу на електронну адресу.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

05.03.2020 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 400/4179/19 виданого 13.02.2020, Миколаївським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок суми пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. з застосуванням коефіцієнту 86% грошового забезпечення та виплатити відповідну суму.

Відповідно до листів Пенсійного фонду України від 03.09.2018 № 28859/02-02 та від 06.09.2018 № 29204/02-02 зазначено що з вересня 2018 року пенсії по яких виконуються судові рішення, за період з дати набрання судовим рішенням законної сили, виплачується в розмірах, визначених на виконання рішень судів.

19.11.2020 державним виконавцем прийнято постанову про накладання штрафу на боржника - ГУ ПФУ в Миколаївській області в сумі 5100 грн. за невиконання виконавчого документа в повному обсязі на підставі ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження».

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої, другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Таким чином, законодавець передбачає дві складові, які повинен здійснити державний виконавець перед тим, як застосувати до боржника штраф. По-перше, перевірити виконання рішення боржником та, по-друге, впевнитися, що рішення суду не виконане без поважних причин.

У даному випадку держаний виконавець не виконав вимоги Закону № 1404 - не перевірив фактичний стан виконання рішення суду, не надав жодних обґрунтувань причинам невиконання рішення суду відповідачем.

Суд приходить до висновку, що дії державного виконавця в частині винесення оскаржуваної постанови є протиправними, оскільки інша законна можливість виконання рішення суду щодо погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, окрім як виконання вимог Постанови № 649, у позивача відсутня.

Накладення штрафу на позивача в такому випадку жодним чином не захищає право ОСОБА_1 на отримання бюджетних коштів.

На законодавчому рівні питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду врегульовано Постановою № 649, створено відповідний реєстр та порядок включення до цього реєстру рішень судів. позивач є державним органом який повинен діяти виключно в межах правового поля. Основним завданням Управління, окрім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Порядок № 649 був прийнятий саме з метою врегулювання існуючої проблеми невиконання судових рішень органами ПФУ з підстав відсутності відповідного фінансового забезпечення.

Суд зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р. у справі № 640/5248/19 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 р. змінено. Пункт 2 резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції: "Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду (ч. 2 ст. 265 КАС України).

Отже, до 22.07.2020 р. Порядок № 649 був чинний і боржник зобов`язаний був ним керуватись. У той же час, після 22.07.2020 р. відшкодування невиплаченої суми заборгованості може бути здійснено лише за наявності для цього відповідних фінансових ресурсів, а тому, визнання судовим рішенням нечинними п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" не може вважатися обставиною, що свідчить про невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Тобто відсутні підстави стверджувати, що рішення суду не виконане взагалі. Фактично залишилась невиконаною лише частина цього рішення, стосовно якої існував окремий порядок його виконання.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а відтак постанова від 09.11.2020 р. ВП № 62934221 належить скасувати.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тому позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 34889877) про скасування постанови від 19.11.2020 р. ВП № 61459532 задовольнити.

2. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.11.2020 р. ВП № 61459532 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник