Справа № 295/11004/20
Суддя: Воробйова Т. А.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) поліцейського взводу №2 роти 3 батальйона УПП у Закарпатській області ДПП

старшого сержанта поліції Сухана Василя Васильовича,

2) Управління патрульної поліції в Закарпатській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

До Богунського районного суду м.Житомира 14.09.2020 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти 3 батальйону УПП у Закарпатській області ДПП старшого сержанта поліції Сухана Василя Васильовича та Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №739353 від 31.08.2020.

Позов обґрунтовується тим, що 31 серпня 2020 року поліцейським взвода №2 роти 3 батальйона УПП у Закарпатській області ДПП старшим сержантом поліції Сухан Василь Васильович було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 №739353 від 31.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 255,00 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мазда НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , а/д М-06 Київ-Чоп рухався зі швидкістю 78 км/год, чим перевищив допустиму швидкість на 28 км/год при наявності дорожнього знака 5.45 та порушив п.12.4 ПДР України. Позивач вважає, що вказана постанова не відповідає обставинам справи і вимогам закону, оскільки працівником поліції не встановлені фактичні обставини справи щодо керування позивачем транспортним засобом, не зазначено доказів, на яких ґрунтується його постанова та не надано можливості скористатись правовою допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також, позивач зазначає, що поліцейський взводу №2 роти 3 батальйона УПП у Закарпатській області ДПП старший сержант поліції Сухан В.В.незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

09.11.2020 ухвалою Богунського районного суду м.Житомира відкрито провадження у адміністративній справі №295/11004/20, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та 08.12.2020 поштовим зв`язком надіслав відзив на позовну заяву, 16.12.2020 відзив надійшов до Богунського районного суду м.Житомира та 17.12.2020 переданий судді по справі.

У відзиві відповідач зазначає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, та не підлягає скасуванню. Відповідач наголошує, що інспектори поліції всіх водіїв на їх вимогу ознайомлюють з документами, що підтверджують правомірність використання вимірювального приладу TruCam, а також, фотознімками, які зроблені приладом; ОСОБА_1 також було ознайомлено з фото-відеофіксацією вчиненого ним правопорушення, тому доводи позивача про їх відсутність відповідач вважає необгрунтованими. У відзиві викладено також доводи щодо правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 та підтверджено повірку вказаного приладу. Відповідачем зазначено також, що постанову винесено згідно вимог КУпАП, у зв`язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 31 серпня 2020 року поліцейським взвода №2 роти 3 батальйона УПП у Закарпатській області ДПП старшим сержантом поліції Сухан Василем Васильовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №739353 від 31.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, керуючи транспортним засобом Мазда СХ5 державний номерний знак НОМЕР_2 , а/д М-06 Київ-Чоп рухався зі швидкістю 78 км/год перевищив допустиму швидкість на 28 км/год при наявності дорожнього знака 5.45, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені, Конституцією та законами України.

Порядок та процедура винесення постанови про адміністративне правопорушення регулюються нормами статтей 254, 258, 276, 283 КУпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 (далі-Інструкція №1395).

У відповідності до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема за порушення приписів ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність настає, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена, зокрема, статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з частиною третьою статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: […] технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) […].

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Суд звертає увагу, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, про що неодноразово вказував Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а.

У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії ДПО18 №739353 від 31.08.2020, винесеної щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення стало те, що останній керуючи транспортним засобом Мазда СХ5 державний номерний знак НОМЕР_2 , а;д М-06 Київ-Чоп рухався зі швидкістю 78 км/год перевищив допустиму швидкість на 28 км/год при наявності дорожнього знака 5.45, чим порушив п.12.4 ПДР України.

При цьому, у позовній заяві позивач факт вчинення адміністративного правопорушення заперечує.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідачем надані фото, зроблені за допомогою технічного засобу TruCam. Як уже зазначалось, у відзиві УПП в Закарпатській області посилалось на правомірність застосування вказаного технічного засобу.

Проте, як вбачається зі змісту наданої до справи копії оскаржуваної постанови серії ДПО18 №739353 від 31.08.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вказана постанова не містить інформації щодо технічного засобу, яким здійснено фіксацію порушення.

Так, у пункті 8 постанови, в графі "До постанови додаються" міститься запис "фото", проте, жодного посилання саме на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото-фіксацію факту адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення, всупереч вищезазначеним вимогам закону, не містить.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, враховуючи відсутність в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото-фіксацію адміністративного правопорушення, такі фото згідно з вимогами статті 70 КАС України не відповідають критеріям належності та допустимості. Відтак, суд не може прийняти додані відповідачем фото як доказ вчинення адміністративного правопорушення з підстав його неналежності та недопустимості.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень <…>, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення <…> покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача, а подані відповідачем докази не прийняті судом як неналежні та недопустимі, а інших доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови ДПО18 №739353 від 31.08.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, тому позов у справі підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Судові витрати позивача складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 420,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн відшкодовуються позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 19, 72-77, 241-246, 257, 262, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 №739353 від 31.08.2020, винесену поліцейським взводу №2 роти 3 батальйону УПП у Закарпатській області ДПП старшим сержантом поліції Суханом Василем Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255,00 грн.

3. Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду за наслідками розгляду судом першої інстанції справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Олега Кошового,2.

Суддя: Т.А.Воробйова