Справа № 120/5160/20-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Вінниця

04 січня 2021 р. Справа № 120/5160/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши письмово адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом:

ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , де позивач просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні позивачу у період з 01.03.2018 року по 14.10.2018 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме, встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.03.2018 по 14. 10.2018, виходячи з розмірів посадового окладу, та окладу за військовим званням, визначених пунктом 1 Примітки до Додатку 1 та Приміткою до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 №2246-У111 "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, обчисленого виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на І січня 2018 року, з урахуванням проведених виплат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що при проведенні розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням відповідачу слід було виходити із розрахункової величини - 50% розміру мінімальної заробітної плати, але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року". Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн., мінімальна заробітна плата - 3723 грн. Таким чином, вважає позивач, вихідний показник, який повинен братися для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням у 2018 році, дорівнює 1861,5 грн., а не 1762 грн., як протиправно визначено відповідачем

Ухвалою від 02.10.2020 року відкрито провадження у адміністративний справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі докази, та письмові аргументи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у військовому званні «полковник» на посаді начальника відділу бойового застосування - заступника начальника зенітних ракетних військ Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, але на фінансовому забезпеченні перебував у військовій частині НОМЕР_1 .

З 14.10.2018 його було виключено зі списків особового складу частини у зв`язку зі звільненням.

27.07.2020 Позивач направив на адресу відповідача звернення, в якому просив повідомити інформацію щодо обрахунку грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день виключення зі списків особового складу частини, а саме, щодо величини застосовування при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням: прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року чи 50% в розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 1 січня 2018 року.

З відповіді на звернення від 19.08.2020 №350/118/2619/пс позивачу стало відомо, що його посадовий оклад та оклад за військовим званням за період з 01.03.2018 по день виключення зі списків особового складу частини визначались помилково, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року (1762,00 грн.).

Дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням, вважає протиправними.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких мотивів.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон від 20.12.1991 № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону від 20.12.1991 № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704 (далі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до п. 2 Постанови № 704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В Додатку 1 до постанови № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з п. 4 Постанови № 704, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, в лютому 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 було викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

У той же час, згідно із Приміткою 1 Додатку 1 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт та відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено що, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Згідно із ст. 6 КАС України Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

З урахуванням встановленого, розрахунки посадового окладу позивача мають проводитись шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Судом встановлено, що відповідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1762 грн., мінімальна заробітна плата - 3723 гривень.

З наданих суду матеріалів,і суд дійшов висновку, що виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 14.10.2018 року, здійснювалась в занижених розмірах посадового окладу 8740,00 грн. (1762 х тарифний коефіцієнт 4,96) та окладу за військовим званням 1480,00 грн. (1762 х тарифний коефіцієнт 0,84), замість належних розмірів посадового окладу 9233,00 грн. (1861,5 х тарифний коефіцієнт 4,96) та окладу за військовим званням 1563,65 грн. (1861,5 х тарифний коефіцієнт 0,84), а також виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у розмірі меншому, ніж визначено законодавством, оскільки вона обчислювалась з розміру місячного грошового забезпечення, яке недоплачувалось.

На підставі вказаного судом встановлено, що з 01.03.2018 р. відповідачем здійснювалась систематична недоплата належного грошового забезпечення ОСОБА_1 і помилковому розрахунку за посадовим окладом та окладом за військовим званням.

Судом встановлено, що 27.07.2020 р. позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 щодо проведення перерахунку його грошового забезпечення, з урахуванням розрахунку належного розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, однак відповідач не вчинив жодних дій для проведення такого перерахунку, чим допустив протиправну бездіяльність.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень,

дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність виплати з 01.03.2018 р. по 14.10.2018 року заниженого грошового забезпечення ОСОБА_1 за посадовим окладом та окладом за військовим званням.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо стягнення на його користь судових витрат.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні позивачу у період з 01.03.2018 року по 14.10.2018 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме, встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.10.2018 включно, виходячи з розмірів посадового окладу, та окладу за військовим званням, визначених пунктом 1 Примітки до Додатку 1 та Приміткою до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 №2246-У111 "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, з урахуванням проведених виплат.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, обчисленого, виходячи з розмірів посадового окладу, та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2018 року, з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_4 ) ;

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 , тел. : НОМЕР_6 )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар