Справа № 140/10123/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10123/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (далі - ГУ МВС у Луганській області, відповідач 2) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.03.2017 позивача було визнано інвалідом третьої групи, що стало підставою для подання заяви про призначення пенсії.

В квітні 2017 року позивач подав до ГУ ПФУ у Волинській області заяву про призначення пенсії, яку відповідач 1 тривалий час не розглядав, покликаючись на те, що позивачу необхідно звернутися до ГУНП у Волинській області, ГУ МВС у Луганській області з вимогою надати документи для призначення пенсії. Після неодноразових звернень і скарг, відповідач 1 призначив позивачу пенсію з 30.11.2017, а не з 01.04.2017, тобто з дня подання заяви про призначення пенсії.

Позивач вважає бездіяльність відповідачів і не призначення йому пенсії з часу подання заяви про призначення пенсії неправомірною, такою, що порушує норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Позивач вказує, що звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії по інвалідності, і, враховуючи роз`яснення відповідача 1, звернувся до відповідача 2 і до ГУНП у Волинській області про формування необхідного пакету документів для призначення пенсії та необхідності подання його відповідачу 1. Проте, відповідач 2 більше року не формував і не надсилав необхідний пакет документів для призначення пенсії відповідачу 1, чим своєю бездіяльністю порушив право позивача на пенсійне забезпечення.

Пенсія по інвалідності, як стверджує позивач у позовній заяві, призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. Відповідач 1 призначив пенсію не з дня встановлення інвалідності, а з 30.11.2017, чим також своєю бездіяльністю порушив право позивача на пенсійне забезпечення у встановлений законом термін.

Крім того, відповідачі заподіяли позивачу моральну шкоду, розмір компенсації за яку позивач оцінює у 10000 грн.

Позивач просить визнати бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області по непризначенню пенсії по інвалідності з 27.03.2017 неправомірною та зобов`язати вказаного відповідача призначити пенсію по інвалідності 3-ї групи з 27.03.2017, провести нарахування пенсії по інвалідності за період з 27.03.2017 по 29.11.2017 включно, визнати бездіяльність ГУ МВС у Луганській області по не формуванню і не надісланню за період з 01.04.2017 по 30.11.2018 документів до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії неправомірною, та стягнути солідарно з відповідачів 10000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 16).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 31.07.2020 № 0300-0802-7/23941 (а. с. 19-24) відповідач ГУ ПФУ у Волинській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю, вказуючи при цьому, що позивачу пенсію як інваліду війни ІІІ групи правомірно призначено з 29.11.2017 (дати звільнення зі служби), оскільки настання інвалідності (27.03.2017) відбулося у період перебування позивача на службі. Крім того, заява позивача ОСОБА_1 про призначення пенсії датована 16.04.2018.

12.08.2020 до суду надійшов відзив ГУ МВС у Луганській області від 07.08.2020 № 75/101 (а. с. 33-35), у якому представник відповідача Татаринова О.В. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що із заявою про призначення пенсії позивач до вказаного відповідача не звертався, а уповноваженим структурним підрозділом у спірних правовідносинах є Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України.

Крім того, 06.08.2020 до суду надійшли пояснення позивача щодо обґрунтування дотримання строку звернення до суду (а. с. 28-29).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом ГУ МВС у Луганській області від 23.01.2018 № 2 о/с, з урахуванням змін, внесених наказом ГУ МВС у Луганській області від 02.03.2018 № 4 о/с, старшину міліції ОСОБА_1 , міліціонера взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУМВС України у Луганській області звільнено з органів внутрішніх справ України у запас ЗС України з 29.11.2017 (а. с. 48, 50).

16.04.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою встановленої форми про призначення пенсії по інвалідності (а. с. 47). Крім того, до ГУ ПФУ у Волинській області від управління координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України надійшло подання від 03.05.2018 № 301 про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , із зазначенням у ньому дати установлення інвалідності (27.03.2017) та дати звільнення зі служби (29.11.2017) (а. с. 46).

Відповідно до протоколу ГУ ПФУ у Волинській області за пенсійною справою (МВС) від 01.04.2018 позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності (а. с. 45).

12.06.2018 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про повернення пенсії за минулий період (а. с. 64) та, як вбачається із відзиву відповідача 1, ГУ ПФУ у Волинській області 18.06.2018 перераховано пенсію позивачу та виплачено доплату до пенсії за період з листопада 2017 року по червень 2018 року в сумі 15832,24 грн.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 18 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно із пунктом «а» частини першої статті 20 Закону № 2262-ХІІ залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, поділяються на такі категорії: особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

За приписами частин першої, другої статті 48 Закону № 2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із преамбулою Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), цей Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян».

Відповідно до пункту 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Пунктом 7 Порядку № 3-1 передбачено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.

За приписами пункту 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Згідно із пунктами 17, 18 Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії. Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 третя група інвалідності (причина «захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини») встановлена з 27.03.2017, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 744796 від 11.04.2017 (а. с. 65).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі № 803/1304/15-а за позовом ОСОБА_1 до ГУ МВС в Луганській області про визнання протиправним і скасування наказу апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16.11.2015 у справі № 803/1304/15-а скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ № 211 о/с від 25.07.2014 ГУ МВС у Луганській області щодо ОСОБА_1 в частині встановлення йому іспитового строку один рік при призначенні його на посаду міліціонера взводу №2 роти патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУ МВС у Луганській області з 23.07.2014, визнано протиправним та скасовано наказ № 83 о/с від 10.03.2015 ГУ МВС у Луганській області про звільнення старшини міліції ОСОБА_1 , міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУ МВС у Луганській області за п.63 «і» (у зв`язку з непроходженням випробовування в період іспитового строку з ОВС України у запас), поновлено ОСОБА_1 на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУ МВС у Луганській області з 10.03.2015, стягнуто з ГУ МВС у Луганській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.03.2015 по 29.11.2017 в розмірі 191560,68 грн., без урахування податків та інших обов`язкових платежів, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 51-53).

Наказом ГУ МВС у Луганській області від 23.01.2018 № 2о/с, на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі № 803/1304/15-а, старшину міліції ОСОБА_1 поновлено на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУ МВС у Луганській області з 10.03.2015, та цим же наказом звільнено ОСОБА_1 у запас Збройних Сил з 29.11.2017 (а. с. 50). Матеріалами пенсійної справи підтверджується, що пенсію по інвалідності призначено та виплачено позивачу ОСОБА_1 з дня звільнення зі служби, тобто з 29.11.2017.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач стверджує, що звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії у квітні 2017 року та має право на призначення пенсії з 27.03.2017, тобто з дня встановлення інвалідності.

Суд звертає увагу, що позивач не подав до суду жодних доказів, які підтверджують факт його звернення за призначенням пенсії до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою встановленої форми саме у квітні 2017 року, тоді як у матеріалах його пенсійної справи наявна заява про призначення пенсії, подана роком пізніше - 16.04.2018 (а. с. 47).

Крім того, суд враховує, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі № 803/1304/15-а, зокрема, поновлено ОСОБА_1 на посаді міліціонера взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУ МВС України у Луганській області з 10.03.2015, стягнуто з ГУ МВС у Луганській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.03.2015 по 29.11.2017 в розмірі 191560,68 грн. (а. с. 51-53), та наказом ГУ МВС у Луганській області від 23.01.2018 № 2 о/с, з урахуванням змін, внесених наказом ГУ МВС у Луганській області від 02.03.2018 № 4 о/с, старшину міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ України у запас ЗС України з 29.11.2017 (а. с. 48, 50). Тобто, у період вимушеного прогулу з 10.03.2015 по 29.11.2017 позивачу за вказаною постановою суду було виплачено грошове забезпечення в розмірі 191560,68 грн., в подальшому його було звільнено зі служби з 29.11.2017.

За правилами пункту «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення. Тобто, пенсія по інвалідності за Законом № 2262-ХІІ призначається з наступного дня після звільнення особи зі служби, але не раніше того дня, по який їй сплачено грошове забезпечення.

На думку суду, оскільки у період з 10.03.2015 по 29.11.2017 позивач вважається таким, що перебував на службі в органах внутрішніх справ та за вказаний період йому було виплачено грошове забезпечення в розмірі 191560,68 грн. відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі № 803/1304/15-а, із заявою про призначення пенсії по інвалідності позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області 16.04.2018, тому в розумінні пункту «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ позивач набув право на призначення пенсії по інвалідності не з моменту її встановлення (27.03.2017), а з наступного дня після звільнення зі служби 29.11.2017.

Відтак, під час судового розгляду справи не встановлено у діях ГУ ПФУ у Волинській області порушень щодо призначення позивачу ОСОБА_1 пенсії по інвалідності та її виплаті за період з 29.11.2017, тому у задоволенні позовних вимог до вказаного відповідача (а саме: визнати бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області по не призначенню пенсії по інвалідності з 27.03.2017 неправомірною, зобов`язати призначити пенсію по інвалідності 3-ї групи з 27.03.2017, провести нарахування пенсії по інвалідності за період з 27.03.2017 по 29.11.2017 включно) належить відмовити.

Крім того, не підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності ГУ МВС у Луганській області по не формуванню і не надісланню за період з 01.04.2017 по 30.11.2018 документів до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення позивачу пенсії, з огляду на таке.

Так, у позовній заяві позивач вказує, що відповідач ГУ МВС у Луганській області більше року не формував та не надсилав необхідний пакет документів до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії позивачу.

Проте, позивач не подав до суду жодних доказів на підтвердження обставини його звернення до ГУ МВС у Луганській області у 2017 році з відповідною заявою щодо призначення пенсії.

Листами від 16.03.2018 № 6/2-123ЛК, від 21.03.2018 № 1л-5 Ліквідаційна комісія ГУ МВС у Луганській області повідомила позивача про підготовки розрахунку вислуги років для призначення пенсії та його направлення до відділу координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України для прийняття рішення (а. с. 6, 12).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

З листа Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 30.09.2016 № 22/6-2812 вбачається, що саме відділ координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України є уповноваженим структурним підрозділом щодо направлення подання до органу, що призначає пенсії за місцем проживання працівника апарату, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що відносяться до сфери управління МВС (а. с. 36).

Суд звертає увагу, що саме від управління координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України надійшло подання від 03.05.2018 № 301 про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності (а. с. 46).

Відтак, оскільки ГУ МВС у Луганській області не є уповноваженим структурним підрозділом, який оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії за додатком 2 Порядку № 3-1 і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи, тому суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач 2 допустив протиправну бездіяльність по не формуванню і не надісланню за період з 01.04.2017 по 30.11.2018 документів до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії позивачу, та з цих підстав відмовляє у задоволенні позовних вимог до ГУ МВС у Луганській області.

Крім того, враховуючи, що під час розгляду справи судом не встановлено у діях відповідачів порушень щодо підготовки документів для призначення пенсії та щодо часу, з якого позивачу призначена та виплачується пенсія по інвалідності, тому у задоволенні похідної позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 10000,00 грн. моральної школи необхідно також відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх