Справа № 157/690/20
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/690/20
Провадження №2-а/157/29/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бляшука В.Й.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області, головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області Дмитрука Павла Петровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить з урахуванням уточнених позовних вимог скасувати постанову № 001037 від 29 травня 2020 року головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області Дмитрука П.П. про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена статтями 82, 52 КпАП України, і закрити справу про адміністративне правопорушення. В обґрунтування вимог зазначає, що 18 травня 2020 року відповідач головний спеціаліст-державний інспектор з ОНПС Дмитрук П.П. провів перевірку з питання дотримання нею вимог природоохоронного законодавства у АДРЕСА_1 , щодо зливу нечистот на земельну ділянку ОСОБА_3 згідно з інформацією, викладеною у скарзі останнього від 05 травня 2020 року. Вказана перевірка проведена відповідно до вимог ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» та ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» незважаючи на те, що позивачка не є суб`єктом господарювання, тобто не є ні підприємцем, ні юридичною особою, ні службовою особою чи представником будь-якої юридичної особи та не здійснює жодної господарської діяльності. За наслідком проведеної перевірки головний спеціаліст - державний інспектор з ОНПС ОСОБА_2 склав відповідний акт без дотримання уніфікованої форми акта, що затверджена наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 26.11.2019 № 450. У порушення вимог цього наказу в складеному ОСОБА_2 акті від 18 травня 2020 року відсутні обов`язкові реквізити: номер акта; номер та дата розпорядчого документа, на виконання якого проводиться захід державного нагляду (контролю); посвідчення (направлення) на проведення заходу; тип заходу державного нагляду (контролю): плановий, чи позаплановий; строк проведення заходу державного нагляду (контролю): час і дату початку та час і дату завершення; відомості щодо фіксування процесу проведення заходу (його окремих дій) засобами аудіотехніки та відеотехніки; вимоги законодавства, які було порушено із зазначенням відповідних статей (частин, пунктів, абзаців тощо). Також в акті відповідач ОСОБА_2 вказав недостовірну інформацію щодо встановлення ним під час перевірки місцезнаходження двох вигрібних ям для збору рідких відходів з її житлового будинку на відстані 1,5 м від межі земельної ділянки ОСОБА_3 , жодних вимірів під час проведення перевірки не здійснювалося. В дійсності вказана відстань становить 2,42 м. В акті наведено недостовірну інформацію про те, що під час перевірки вона нібито підтвердила відкачування відходів 29 квітня 2020 на власну земельну ділянку, оскільки в дійсності такого не підтверджувала, а пояснювала відповідачу ОСОБА_2 , що 29 квітня 2020 року здійснювала поливання чистою водою з шланга свого газону, рослин та кущів, так як декілька днів перед цим не було дощу і не забруднювала сусідню земельну ділянку відходами. Наведено в акті недостовірну інформацію про те, що під час перевірки вона нібито відмовилась співпрацювати та надавати пояснення після представлення доказів на фотознімках, адже в дійсності в ході перевірки відповідач ОСОБА_2 ніяких фотознімків їй не представляв; надавати пояснення вона не відмовлялась, а попросила ОСОБА_4 покинути територію її домогосподарства після того, як відповідач ОСОБА_2 відмовився пред`явити їй наказ або рішення про проведення перевірки та відмовився надати їй копію посвідчення або направлення на перевірку і копію погодження Державної екологічної інспекції на проведення позапланового заходу. З актом перевірки відповідач ОСОБА_2 її не ознайомив, копію цього акта не надав, але разом цим вніс до нього завідомо неправдиву інформацію про те, що вона нібито відмовилась від його підпису. Про існування акта до 30 травня 2020 року їй нічого відомо не було. Наведене вказує на те, що під час проведення перевірки і складення акта від 18 травня 2020 року відповідач ОСОБА_2 не діяв у спосіб визначений чинним законодавством та грубо порушив: наказ Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 26.11.2019 № 450, яким встановлено Уніфіковану форму акта, складеного за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю); преамбулу та ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», де вказано, що цей Закон визначає порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) та що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якою визначено, що позаплановий захід у разі звернення фізичної особи здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю) і перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю); ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якою визначено, що для здійснення позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження) і на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), а посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу не має права здійснювати державний нагляд (контроль). Складені відповідачем протоколи про адміністративні правопорушення відносно неї від 18 травня 2020 року за ст.ст. 82, 52 КпАП України і вищезазначений акт вона отримала поштою лише 30 травня 2020 року, справу було розглянуто у її відсутності, на насідками розгляду винесено постанову 29 травня 2020 року, яку вона отримали 1 червня 2020 року. При складанні протоколів про адміністративне правопорушення №001229 і №001230 від 18 травня 2020 року, при розгляді справи про адміністративне правопорушення та при винесенні постанови №001037 від 29 травня 2020 про накладення на неї адміністративного стягнення відповідач ОСОБА_2 також не діяв у спосіб, визначений чинним законодавством та грубо порушив: п. 3 наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 №264, в якому зазначається про необхідність Державній екологічній інспекції України та її територіальним органам дотримуватися вимог Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення; п.2.3 Інструкції, яким визначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається на місці виявлення правопорушення, а у разі неможливості складення протоколу на місці вчинення правопорушення, посадові особи органів Держекоінспекції України можуть доставляти порушника(ів) до органів, визначених у ст. 259 КпАП України, однак протоколи були складені не на місці виявлення правопорушення, відповідач ОСОБА_2 просто пішов з території її домогосподарства, не складаючи і не оформлюючи жодних документів; ст. 256 КпАП України, п. 2.4 Інструкції, де визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково зазначаються: паспорт особи, коли і ким виданий; час вчинення адміністративного правопорушення, а відповідач ОСОБА_2 не зазначив в протоколах коли і ким виданий її паспорт та час вчинення адміністративного правопорушення; п. 2.4, п. 2.8 Інструкції, якими визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення повинна бути описана таким чином, щоб найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність, а також належить точно і повно викладати склад порушення, однак відповідач ОСОБА_2 вжив в протоколах та в постанові при описі суті правопорушення наступні терміни: «злив нечистот» і «стічними відходами», які не відповідають термінології наведених ним законодавчих актів, нібито нею порушених та які не передбачені ні цими законами, ні ДСанПіН 2.2.7.029-99, ні Державним класифікатором відходів ДК 005-96, через що склад порушень, що інкримінуються їй є неточним і неповним; п. 2.4 Інструкції, яким визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково зазначаються: нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо), а відповідач ОСОБА_2 не зазначив в жодному з наведених ним в протоколах і в постанові законодавчих актів нібито порушених нею частин статей, їх пункти чи абзаци, внаслідок чого порушення, які їй інкримінуються є неконкретизованими і незрозумілими; п. 2.4 Інструкції, яким визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково зазначаються пояснення порушника, а відповідач ОСОБА_2 не зазначив в протоколах її пояснення, які вона давала під час перебування останнього на території її домогосподарства про те, що 29 квітня 2020 року вона поливала чистою водою із шланга свій газон, рослини та кущі, так як декілька днів перед цим не було дощу і не забруднювала сусідню земельну ділянку відходами, а натомість зазначив неправдиво в цих протоколах про те, що вона нібито від пояснень відмовилась; ст. 256 КпАП України, п. 2.11 Інструкції, якими визначено, що протокол підписується порушником, а відповідач ОСОБА_2 не надав їй протоколів на підпис, а натомість зазначив неправдиво в цих протоколах про те, що вона нібито відмовилась від їх підписання; ст. 254 КпАП України, п. 2.8, п. 2.12 Інструкції, де визначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в двох примірниках і в ньому обов`язково зазначається відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра протоколу, а відповідач ОСОБА_2 не надав їй другий екземпляр протоколів для отримання, а натомість зазначив неправдиво в цих протоколах про те, що вона нібито відмовилась від їх підпису та отримання; ст. 256 КпАП України, п. 2.13 Інструкції, де визначено, що особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак відповідач ОСОБА_2 не роз`яснив їй права та обов`язки, а натомість зазначив неправдиво в протоколах про те, що вона нібито відмовилась від підпису, а також не вручив і не надіслав їй повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення; ст. 268 КпАП України, п. 3.3 Інструкції, де визначено, що справа розглядається в присутності порушника або його законного представника і розгляд справи при відсутності порушника може мати місце лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення), а відповідач ОСОБА_2 не розглянув справу в її присутності, не сповістив її про місце і час розгляду справи, чим позбавив можливості бути присутньою під час розгляду її справи та позбавив її права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи скористатися юридичною допомогою адвоката. Вона не вчиняла інкриміновані їй в постановах правопорушення, а відповідачем ОСОБА_2 при проведенні перевірки і складанні акта від 18 травня 2020 року, при складанні протоколів про адміністративне правопорушення №001229 і №001230 від 18 травня 2020 року, при розгляді справи про адміністративне правопорушення та при винесенні постанови №001037 від 29 травня 2020 року про накладення на неї адміністративного стягнення не дотримано вимог чинного законодавства та не доведено в її діях склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 82 та ст. 52 КпАП України.

Представником відповідача Державною екологічною інспекцією у Волинській області подано відповідь на позовну заяву, у якій він просить у позові відмовити, посилаючись на те, що головний спеціаліст - державний інспектор з ОНПС Дмитрук П.П. при проведенні позапланової перевірки діяв в межах чинного законодавства. Перевірка останнім була проведена за участю сільського голови Раковоліської сільської ради Камінь-Каширського району ОСОБА_5 18 травня 2020 року на підставі наказу про проведення позапланового заходу (перевірки) від 13 травня 2020 року № 72 та направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища від 13 травня 2020 року № 289 за скаргою, яка надійшла до Державної екологічної інспекції у Волинській області від ОСОБА_3 про порушення природоохоронного законодавства, а саме, щодо зливу нечистот ОСОБА_1 на земельну ділянку останнього. За результатами перевірки складено акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, в якому зазначається, що під час перевірки ОСОБА_1 підтвердила, що дійсно 29 квітня 2020 року відкачувала відходи, але тільки на власну земельну ділянку, і остання спростувала, що нечистоти видалялись на ділянку ОСОБА_3 . Після того як ОСОБА_2 представив докази на фотознімках, наданих разом зі скаргою ОСОБА_3 , то ОСОБА_1 відмовилася співпрацювати та надавати пояснення. Акт перевірки із зафіксованими порушеннями підписали ОСОБА_2 та Раковоліський сільський голова ОСОБА_5 , які підтвердили факти правопорушення. Зазначений акт перевірки відправлено поштовим зв`язком 25 травня 2020 року, оскільки позивачка відмовилася від його підписання та отримання. Не є підставою для скасування оскаржуваної постанови посилання позивачки на те, що дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» поширюється лише на суб`єктів господарювання, адже державним інспектором з ОНПС у протоколі про адміністративне правопорушення № 001229 від 18 травня 2020 року зазначено, що позивачка проводила господарську діяльність щодо видалення відходів з власної вигрібної ями, яка знаходилася на її власній земельній ділянці, допустила злив нечистот на сусідню земельну ділянку ОСОБА_3 . Також було складено протокол 18 травня 2020 року № 001230 про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 КпАП України, в якому зазначено, що позивачка, проводячи господарські роботи щодо видалення відходів з власної вигрібної ями, яка знаходиться на її земельній ділянці, допустила злив нечистот на сусідню земельну ділянку ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , чим здійснила забруднення земельної ділянки неочищеними стічними відходами. Зазначені протоколи надіслані ОСОБА_1 поштовим зв`язком, оскільки остання відмовилася від їх одержання та проставлення підпису в них на місці вчинення правопорушення, про що зроблено відповідний запис у протоколах у присутності свідка сільського голови ОСОБА_5 . У протоколах також зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 29 травня 2020 року у приміщенні Державної екологічної інспекції у Волинській області за адресою: м. Камінь-Каширський, вул. Воля, 2, кабінет 204, проте ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена, але доказів одержання протоколу та акта перевірки вона не заперечує. 29 травня 2020 року головний спеціаліст державний інспектор з ОНПС Дмитрук П.П. виніс постанову № 001037 про накладення на позивачку адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 82, 52 КпАП України, яку надіслано їй поштовим зв`язком в той же день. Те, що протоколи про адміністративні правопорушення складалися на місці виявлення правопорушень зафіксовано у самих цих протоколах, які підписані свідком головою сільської ради ОСОБА_5 та посадовою особою, яка склала протокол, Дмитруком П.П. Від проставлення підпису у цих протоколах ОСОБА_1 відмовилася, про що у них зроблено записи.

У відповіді на відзив представник позивачки Бляшук В.Й. зазначає, що відповідач ОСОБА_2 у складеному 18 травня 2020 року акті перевірки сам вказав про проведення такої перевірки відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а дія цього закону на громадян не поширюється, і, окрім того, обставина проведення перевірки позивачки саме на підставі зазначеного Закону підтверджується як самою назвою складеного акта акт, складений за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, так і уніфікованою формою цього акта, яка передбачає контроль тільки юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців. Окрім того, відповідачем не зазначено обов`язкових реквізитів акта, зокрема, не зазначено номера та дати розпорядчого документа, на виконання якого проводиться захід державного нагляду (контролю), що ставить під сумнів наявність такого документа взагалі. Окрім того, позивачка протоколи про адміністративні правопорушення та акт перевірки отримали лише 30 травня 2020 року, тобто на наступний день після розгляду справи, хоча справа розглядається згідно з п. 3.3. Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення в присутності порушника і розгляд справи у відсутності може мати місце лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату і місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення) і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Окрім того, відповідачем ОСОБА_2 не дотримано п. 2.13 зазначеної Інструкції, яким передбачено, що в разі відмови порушника від підпису, у протоколі проставляється відповідна відмітка та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розглянувши справу у відсутності позивачки, без наявності отриманого нею повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом останньої чи працівника поштового відділення, без роз`яснення позивачці її прав, відповідач ОСОБА_2 порушив встановлений законодавством порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та позбавив позивачку можливості бути присутньою під час розгляду справи, права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи скористатися правовою допомогою адвоката. Відповідач як суб`єкт владних повноважень у відзиві не спростував наведені в позовній заяві факти, зокрема, щодо місця знаходження двох вигрібних ям для збору рідких відходів з житлового будинку на відстані 1,5 м від межі земельної ділянки ОСОБА_3 ; не надав документального підтвердження того, що під час перевірки позивачка нібито підтвердила відкачування відходів 29 квітня 2020 року на власну земельну ділянку; не навів доказів і фактів, які б заперечували здійснення позивачкою вказаного дня поливання чистою водою з шланга свого газону, рослин та кущів, і те, що вона не забруднювала сусідньої земельної ділянки відходами та не відкачувала і не видаляла в цей день відходи; не заперечив і не спростував факт порушення відповідачем ОСОБА_2 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у тому, що останній провів позаплановий захід за зверненням фізичної особи без наявності погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю) і перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) не пред`явив копію такого погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю); не заперечив і не спростував факт порушення відповідачем ОСОБА_2 ст. 256 КпАП України, п. 2.4 зазначеної Інструкції у частині не зазначення ОСОБА_2 у протоколах про адміністративні правопорушення коли і ким виданий паспорт позивачки та час вчинення адміністративного правопорушення; не заперечив і не спростував факт порушення відповідачем ОСОБА_2 п. 2.4, п. 2.8 цієї ж Інструкції в тому, що ОСОБА_2 вжив в протоколах №001229, №001230 та в постанові №001037 при описі суті правопорушення наступні терміни: «злив нечистот» і «стічними відходами», які не відповідають термінології зазначених ним законодавчих актів і не передбачені ні цим законом, ні ДСанПІН 2.2.7.029-99, ні Державним класифікатором відходів ДК 005-96; не заперечив і не спростував факт порушення відповідачем ОСОБА_2 п. 2.4 цієї Інструкції в тому, що ОСОБА_2 не зазначив в жодному з наведених ним у протоколах і в постанові законодавчих актів частин статей, їх пунктів чи абзаців.

Відповідач ОСОБА_2 у поданому відзиві на позовну заяву просить у позові відмовити, мотивуючи тим, що перевірка була проведена відповідно до вимог чинного законодавства і зазначає, що під час перевірки було встановлено наявність близько до межі земельної ділянки ОСОБА_3 двох вигрібних ям для збору рідких побутових відходів на відстані 1,5 метра, і тому твердження позивачки, що зазначена інформацією не відповідає дійсності є безпідставним, адже заміри позивачкою проводилися до кришки люка вигрібної ями, а не до краю ями. Окрім того, сама позивачка на його запитання пояснювала, що договору з відповідною комунальною службою або підприємством на видалення рідких відходів не укладала та 29 квітня 2020 року викачувала нечистоти частково до власного хліва, де знаходиться куча гною, а решту, - до себе в садок, а на земельну ділянку полилась чиста вода, якою вона поливала власне подвір`я однак в той же час, під час огляду земельної ділянки ОСОБА_3 (на посадженій картоплі) було видно незначні темні плями у заглибинах. Під час його перебування на подвір`ї позивачки і проведення перевірки, остання спілкувалася по телефону , мабуть з адвокатом, після чого першочергово пред`явила вимогу залишити територію її подвір`я та на його прохання відмовилася дати пояснення. За вказаних обставин акт перевірки та протоколи складалися за парканом присадибної ділянки позивачки, при складані протоколів ним було встановлено дату та місце розгляду справи, а саме, 29 травня 2020 року 10 година, приміщення Державної екологічної інспекції у Волинській області, що знаходиться у м. Камені-Каширському по вул. Воля, 2, каб. 204, про що доведено до відома ОСОБА_1 , і остання про це повідомила по телефону особі, з якою спілкувалася, а також ним було роз`яснено їй ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, запропоновано підписати протоколи та отримати їх другий примірник, однак вона відмовилася, про що було зроблено відповідні записи, а також позивачці було повідомлено, що матеріали перевірки та протоколи вона отримає поштовим зв`язком, що й було в подальшому ним зроблено. Постанову про накладення на позивачку стягнення за вчинення адміністративних правопорушень теж надіслано їй 29 травня 2020 року поштою.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник Бляшук В.Й. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позовній заяві підстав та пояснили, що в оскаржуваній постанові не викладено всіх обставини правопорушення, тобто в який саме день та час вчинено правопорушення, в протоколах про адміністративне правопорушення також не вказано часу вчинення правопорушень, у вину поставлено порушення вимог статей 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», які стосуються суб`єктів господарської діяльності, а не фізичних осіб, якою є позивачка, і крім того, в протоколах та оскаржуваній постанові не вказано пункту санітарних норм, який порушила позивачка, не вказано коли і як вона це зробила. Не відомо де складалися протоколи, відповідач не повідомив позивачку про час і місце розгляду справи, в акті перевірки не зазначено ні наказу, ні розпорядження, на підставі яких проводилася перевірка відповідачем, не вказано також виду перевірки планова чи позапланова.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав і суду пояснив, що постанова про накладення на позивачку адміністративного стягнення є законною і підстав для її скасування немає, ним з участю сільського голови Раковоліської сільської ради Камінь-Каширського району Ніщика В.В. проводилася позапланова перевірка у зв`язку з надходженням скарги ОСОБА_3 про зливання на земельну ділянку останнього нечистот ОСОБА_1 і акт за результатами такої перевірки був виготовлений ним не на території домогосподарства позивачки, а повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення він не надсилав їй, оскільки інформація про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення була вказана у протоколах про адміністративне правопорушення, від підпису та отримання яких позивачка відмовилася.

Представник відповідача Державної екологічної інспекції у Волинській області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника інспекції.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача ОСОБА_2 , свідків, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 18 травня 2020 року головним спеціалістом державним інспектором з ОНПС у Волинській області Дмитруком П.П. складено протокол №001229 про адміністративне правопорушення, в якому зазначається, що ОСОБА_1 здійснила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 82 КпАП України тим, що 29 квітня 2020 року в АДРЕСА_1 , проводячи господарську діяльність щодо видалення відходів із власної вигрібної ями, яка знаходиться на її власній земельній ділянці, допустила злив нечистот на сусідню земельну ділянку ОСОБА_3 , що є порушенням статей 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ДсанПІН 2.2.7.029-99.

Окрім того, головним спеціалістом державним інспектором з ОНПС у Волинській області Дмитруком П.П. складено 18 травня 2020 року протокол №001230 про адміністративне правопорушення, в якому зазначається, що ОСОБА_1 здійснила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 КпАП України тим, що 29 квітня 2020 року в АДРЕСА_1 , проводячи господарські роботи щодо видалення відходів з власної вигрібної ями, яка знаходиться на власній земельній ділянці, допустила злив нечистот на сусідню земельну ділянку ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , чим здійснила забруднення земельної ділянки неочищеними стічними відходами, що є порушенням ст. 91 Земельного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель».

Постановою № 011037 від 29 травня 2020 року, винесеною головним спеціалістом державним інспектором з ОНПС Волинської області Дмитруком П.П., позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 82 КпАП України, і на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. У цій постанові зазначається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 82, 52 КпАП України, ст.ст. 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ДсанПІН 2.2.7.029-99, ст. 91 Земельного кодексу України, ст. ст. 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель», тим, що проводячи діяльність щодо видалення відходів з власної вигрібної ями, яка знаходиться на присадибній земельній ділянці допустила злив нечистот на сусідню земельну ділянку ОСОБА_3 , що є порушенням вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, утилізації, знешкодження, видалення та спричинила забруднення земельної ділянки стічними відходами.

Отже, з зазначеної постанови вбачається, що позивачку було визнаною винуватою фактично у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82 КпАП України, за що застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Зазначеною статтею встановлено відповідальність у виді штрафу для громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Статтею 17 Закону України «Про відходи», порушення якої поставлено у вину ОСОБА_1 , передбачено обов`язок суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами.

Обов`язки громадян України, у сфері поводження з відходами, визначений ст. 15 зазначеного Закону, якою передбачено, що громадяни України зобов`язані: а) дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; б) вносити в установленому порядку плату за послуги з поводження з побутовими відходами; в) виконувати інші обов`язки, передбачені законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Згідно зі ст. 32 вказаного Закону, в порушенні якої також звинувачено позивачку, визначено заходи щодо обмеження та запобігання негативному впливу відходів, і ця норма закону містить відповідні пункти.

Згідно зі ст. 33 цього ж Закону, якою встановлено вимоги щодо зберігання та видалення відходів, зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення); на кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів; видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення; зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання; визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. Забороняється змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України.

З оскаржуваної постанови також вбачається, що позивачку звинувачено у порушенні ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Зазначена стаття закону складається з двох частин і нею передбачено, що суб`єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення, а також встановлено, що здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

ДсанПІН 2.2.7.029-99, на порушення яких позивачкою ОСОБА_1 посилається відповідач ОСОБА_2 містять розділи, пункти та підпункти.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Диспозиція ст. 82 КпАП України є бланкетою, а тому при викладенні суті цього правопорушення обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту із зазначенням пункту, частини, яким встановлюються відповідні вимоги щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Однак, у постанові про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, як і у протоколах про адміністративні правопорушення щодо позивачки відповідачем ОСОБА_2 не зазначено конкретних пунктів, частин відповідних правових норм законодавства, які порушила ОСОБА_1 як громадянка, що свідчить про неконкретність звинувачення, а відтак і про порушення права ОСОБА_1 як особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, права на захист.

Окрім того, відповідачами не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження викладених в оскаржуваній постанові обставин, а саме, на підтвердження того, що ОСОБА_1 29 квітня 2020 року у АДРЕСА_1 проводила господарську діяльність щодо видалення відходів з власної вигрібної ями, яка знаходиться на її земельній ділянці і при цьому допустила злив нечистот на сусідню земельну ділянку ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що із сусідкою ОСОБА_1 в нього склалися неприязні стосунки і 29 квітня 2020 року, коли він був на роботі, його дружина ОСОБА_7 в телефонному режимі повідомила йому, що на земельну ділянку за місцем їх проживання, де посаджена картопля, сусідка ОСОБА_1 відкачала нечистоти, а коли він в обідню пору приїхав додому, то побачив рештки нечистот на своїй земельній ділянці, та зі скаргою з приводу цього до Державної екологічної інспекції у Волинській області звернулася його дружина, однак сам особисто він не бачив щоб ОСОБА_1 в зазначений день злила нечистоти на його земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_7 показала в судовому засіданні, що з позивачкою, земельна ділянка якої межує з її земельною ділянкою, в неї склалися неприязні відносини і 29 квітня 2020 року вийшовши на подвір`я вона відчула неприємний запах, а на городі помітила сліди нечистот, які, на її думку, потрапили із земельної ділянки ОСОБА_1 , адже остання на її запитання про те, для чого та відкачує нечистоти з вигрібної ями, які після цього попадають на її земельну ділянку, повідомила, що нічого поганого в цьому не бачить.

Свідок ОСОБА_8 показав в судовому засіданні, що проживає по сусідству із позивачкою і 18 травня 2020 року був присутній під час проведення перевірки ОСОБА_2 за скаргою ОСОБА_3 на неправомірні дії ОСОБА_1 , при цьому не бачив, щоб ОСОБА_2 , будучи на подвір`ї останньої заповнював документи, а також пояснив і те, що раніше він бачив як позивачка відкачувала нечистоти, однак робила вона це на свій город.

З показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_5 вбачається, що у травні 2020 року до нього як до голови Раковоліської сілської ради звернувся державний інспектор з ОНПС у Волинській області ОСОБА_2 з метою розгляду скарги ОСОБА_3 щодо злиття ОСОБА_1 нечистот на земельну ділянку, і тому він разом із ОСОБА_2 автомобілями приїхали на подвір`я за місцем проживання позивачки, до будинку останньої не заходили, а спілкувалися на подвір`ї. Під час проведення огляду подвір`я ОСОБА_2 вимірював відстань від відстійних ям, що знаходилися на території подвір`я ОСОБА_1 , до огорожі її земельної ділянки кроками, і на час проведення вказаної перевірки явних слідів залишків нечистот на території земельної ділянки ОСОБА_3 він не помітив. На місці проведення перевірки ОСОБА_2 документів не складав, документи останнім були заповнені за межами земельної ділянки позивачки, яка вимагала залишити територію її подвір`я, і під час обстеження зазначеної території ОСОБА_1 на запитання ОСОБА_2 повідомила, що нічого не буде підписувати.

Отже, з показань зазначених свідків вбачається, що жоден з них не був очевидцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема і правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 82, 52 КпАП України.

Надані відповідачем ОСОБА_4 фотокартки з зображенням темних плям на земельній ділянці та насаджень (а.с. 98-100), самі по собі, за відсутності інших доказів, не можуть бути належними та достатніми доказами на підтвердження вчинення позивачкою 29 квітня 2020 року адміністративного правопорушення, за яке на неї накладено оскаржуваною постановою адміністративне стягнення.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища визначено, окрім КпАП України, Інструкцією з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 за № 264.

Згідно з п. 2.3. Інструкції протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості складення протоколу на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим, посадові особи органів Держекоінспекції України можуть доставляти порушника(ів) до органів, визначених у статті 259 КпАП України.

Відповідно до п. 2.13. Інструкції особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , вона була присутньою під час проведення ОСОБА_2 у присутності голови Раковоліської сільської ради Камінь-Каширського району Ніщика В.В. перевірки на подвір`ї ОСОБА_1 і не бачила, щоб ОСОБА_2 заповнював будь-які документи на території подвір`я позивачки чи за його межами.

Свідок ОСОБА_5 дав показання суду про те, що документи після проведення перевірки домогосподарства ОСОБА_1 оформлювалися ОСОБА_2 за відсутності позивачки.

Встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 82 та ст. 52 КпАП України (а.с. 6, 7), як і акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері ОНПС, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 18 травня 2020 року (а.с. 5) були складені не за місцем вчинення правопорушення, у відсутності позивачки, їх зміст їй не оголошувався.

Згідно зі ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Пунктом 3.3. Інструкції встановлено, що справа розглядається в присутності порушника або його законного представника. Розгляд справи при відсутності порушника може бути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення) і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Встановлено також, що справу про адміністративне правопорушення відносно позивачки ОСОБА_1 було розглянуто 29 травня 2020 року у відсутності останньої.

Відповідачами не надано суду жодних доказів, які б свідчили, що позивачці вручалося чи надсилалося завчасно повідомлення щодо розгляду 29 травня 2020 року справи про адміністративне правопорушення, що передбачено п. 2.13 Інструкції.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що інформація про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення була вказана у протоколах про адміністративні правопорушення, які надсилалися позивачці поштовим зв`язком, у зв`язку з чим вона належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, не знайшла свого підтвердження при розгляді справи. Суду не надано доказів про своєчасне отримання позивачкою, заздалегідь до розгляду справи про адміністративне правопорушення, цих протоколів.

Згідно з відстеженням поштових відправлень «Укрпошти» (а.с. 9), поштове відправлення Державної екологічної інспекції у Волинській області за номером 054 було вручене ОСОБА_1 30 травня 2020 року, тобто на наступний день після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що державним інспектором з ОНПС Дмитруком П.П. не було дотримано встановлено законодавством порядку притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та не надано доказів на підтвердження тих обставин, що остання вчинила адміністративне правопорушення, за яке на неї накладено адміністративне стягнення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 18 травня 2020 року сам по собі не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй правопорушень, оскільки наведені у ньому обставини жодними іншими доказами не підтверджені.

Складання вищевказаного акта, як розпорядчого документа органу державного нагляду (контролю), передбачено п. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Вищенаведені обставини у сукупності вказують на незаконність винесеної відповідачем ОСОБА_2 постанови, а тому її належить скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно зі ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі не довели належними та достатніми доказами перед судом правомірності оскаржуваної позивачкою постанови.

Частиною 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 420 грн. 40 коп.

Оскільки вимоги позивачки задоволені повністю, тому витрати по оплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної екологічної інспекції у Волинській області.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частинами 3 та 4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 7 ст. 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ч. 9 ст. 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження судових витрат, які позивачка понесла за надання правничої допомоги адвокатом, останньою надані: договір про надання правової допомоги № 14 від 3 червня 2020 року, детальний опис робіт (наданих послуг) № 1 від 9 липня 2020 року, виконаних адвокатом, необхідних для надання правової допомоги за вказаним договором, акт № 1 виконаних робіт від 4 червня 2020 року, акт № 2 виконаних робіт від 9 червня 2020 року, з яких вбачається, що надана правова допомога полягала у правовому аналізі складених посадовою особою суб`єкта владних повноважень документів та аналізі інкримінованих позивачці статей КпАП України та іншим норм цього Кодексу, складанні та поданні позовної заяви до суду, складанні та подані суду відповіді на відзив відповідача (тривалість затраченого часу 8,5 год.) і вартість її склала 1786 грн. 70 коп., квитанції № 1 від 4 червня 2020 року, № 2 від 9 червня 2020 року та № 3 від 9 липня 2020 року, згідно з яким позивачкою адвокату ОСОБА_10 було сплачено відповідно 735 грн. 70 коп., 630 грн. 60 коп., 420 грн. 40 коп., а також детальний опис робіт (наданих послуг) № 2 від 9 вересня 2020 року виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги за вказаним договором, акт виконаних робіт № 4 від 21 липня 2020 року, акт № 5 виконаних робіт від 9 вересня 2020 року, згідно з якими адвокатом ОСОБА_10 було надано правничу допомогу, пов`язану з його участю у судових засіданнях (тривалість витраченого часу 4 год.), і вартість цієї правової допомоги склала 2522 грн. 40 коп., квитанції № 4 від 21 липня 2020 року та № 5 від 9 вересня 2020 року, у відповідності до яких позивачкою сплачено адвокату за правову допомогу відповідно 1576 грн. 50 коп. та 945 грн. 90 коп.

Враховуючи обсяг наданої адвокатом ОСОБА_10 правничої допомоги, затрачений на її надання час, у тому числі і час для участі адвоката у судових засіданнях, критеріїв реальності адвокатських витрат та їх розумності, суд дійшов висновку, що понесені позивачкою витрати за надання правничої допомоги адвокатом належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень у повному обсязі.

Таким чином, на користь позивачки належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області судові витрати у розмірі 4729 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73 - 77, 132, 134, 139, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову головного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області Дмитрука Павла Петровича № 001037 від 29 травня 2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі 850 гривень скасувати і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області на користь ОСОБА_1 4729 (чотири тисячі сімсот двадцять дев`ять) грн. 50 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:О. В. Антонюк