Справа № 125/1899/20
Суддя: Єрмічова В. В.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бородкіної Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Грузевича Дмитра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Грузевича Д.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи вимоги тим, що останнім було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 298390, від 15 листопада 2020 року, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. Зі змісту постанови вбачається, що 15 листопада 2020 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 на автомобільній дорозі "м. Бар - с. Терешки", керуючи транспортним засобом, марки "ВАЗ 21074", номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі, не пред`явив для перевірки посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в реєстраційних документах якого не зазначено ГБО, тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає, що постанова є незаконною, оскільки відповідачем не було дотримано вимог щодо її оформлення, не пред`явлено належних доказів, які б вказували на вчинення ним адміністративного правопорушення, не досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення, відповідач не проінформував його про конкретну причину зупинки, вимога пред`явити посвідчення та інші документи не мала правовових підстав, оскільких він не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушення, інших підстав для перевірки документів у відповідача не було, будь-яких доказів факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем не надано. Поліцейський, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не дав позивачу можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, чим знехтував вимоги, встановлені ч. 2 ст. 33 КУпАП, що унеможливило всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП. Поліцейський СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Грузевич Д.О. виніс оскаржувану постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не досліджені докази та не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, чим порушено вимоги статей 278, 279 КУпАП, постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Просить скасувати оскаржувану постанову як незаконну.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, подав до суду заяву в якій просить розглянути адміністративну справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач - поліцейський СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Грузевич Д.О. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою № 6196 від 07 грудня 2020 року про виклик у суд на 21 грудня 2020 року, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС у разі неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що 15 листопада 2020 року поліцейський СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Грузевич Д.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 298390, де зазначено, що 15 листопада 2020 року біля 09 год. 50 хв. на автомобільній дорозі "м. Бар - с. Терешки" ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, марки "ВАЗ 21074", номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі, не пред`явив для перевірки водійське посвідчення, не маючи при собі не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також в реєстраційних документах якого не зазначено ГБО, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини першої статті 121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно з ч. 2. ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно з пунктами 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов, зокрема, про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 рішення Конституційний Суд України від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 визнав правильними висновок суду першої інстанції у даній справі про те, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Також у вказаній справі КАС ВС зробив висновок про те, що сама постанова про адміністративне правопорушення не може розцінюватись як беззаперечний доказ вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Однак оскаржувана постанова не містить відомостей як про докази, на підставі яких вона була винесена, так і про технічні засоби, за допомогою яких було зафіксовано порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзив на позов без поважних причин, що суд кваліфікує як визнання позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд дійшов висновку, що постанову поліцейського СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Грузевича Д.О. від 15 листопада 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 298390, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, слід скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", пунктами 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року № 1395, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", п. 15.4 ПДР України, п. 4 рішення Конституційний Суд України від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010, керуючись статтями 9, 122, 126, 222, 251, 258, 280, 283 КУпАП, статтями 8, 9, 10, 72-78, 132, 139, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Грузевича Дмитра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Грузевича Дмитра Олександровича від 15 листопада 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 298390, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: поліцейський СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Грузевич Дмитро Олександрович (адреса: 23000, Вінницька область, м. Бар, майдан Святого Миколая, 14).

Повне судове рішення складено 21 грудня 2020 року.

Суддя В. В. Єрмічова