Справа № 340/1663/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року справа № 340/1663/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ФГ «Олена - 5» (далі - Господарство) до Головного управління Державної податкової служби України в Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Господарство звернулося до суду з заявою до Управління про скасування податкових повідомлень-рішень від 20 лютого 2020 року, якими:

- визначено грошове зобов`язання у сумі 5824,13 грн., накладено штрафну санкцію - 46366,16 грн. та нараховано пеню - 21011,23 грн. (податок на доходи фізичних осіб);

- визначено грошове зобов`язання у сумі 485,35 грн., накладено штрафну санкцію - 3863,85 грн. та нараховано пеню - 1750,94 грн. (військовий збір) (а.с.1-7).

Ухвалою суду від 27 травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.33-34).

Ухвалою суду від 17 червня 2020 року прийнято рішення про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін (а.с.42-43).

Позивач, не заперечуючи факту несвоєчасної сплати грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і військового збору, просив суд визнати неправомірним застосування штрафної санкції на підставі приписів статті 127 ПК України у кожному з податкових повідомлень-рішень.

Стверджує, що штрафна санкція мала обчислюватись на підставі приписів статті 126 ПК України.

Водночас визнав, що на час проведення перевірки існувала заборгованість зі сплати податку і збору у сумі, яка встановлена податковими повідомленнями-рішеннями.

Пояснив, що штрафна санкція мала обчислюватись у розмірі 25% визначеного податковим органом грошового зобов`язання відповідно до приписів статті 127 ПК України, оскільки раніше юридична особа не притягувалася до відповідальності за таке ж порушення.

Також вказував, що податковий орган, визначаючи розмір пені, застосував норму права, котра не регулює спірні правовідносини.

Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.39-41).

Пояснило, що штрафні санкції нараховані за приписами статті 127 ПК України.

На думку податкового органу, ця норма права визначає застосування штрафної санкції у випадку несвоєчасної сплати і несплати податків виключно під час виплати доходу на користь іншого платника податків, що мало місце в діяльності Господарства.

Стверджує, що пеня обчислена правильно, оскільки суму зобов`язання визначив контролюючий орган.

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року прийнято рішення про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с.69-70).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, у період з 11 по 16 січня 2020 року інспектори Управління провели позапланову виїзну документальну перевірку діяльності Господарства з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавств за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року (а.с.9-18).

Ревізори встановили, що платник податків не сплатив на день проведення перевірки військовий збір та податок з доходів фізичних осіб, що утримуються і сплачуються податковими агентами із доходів платника податків у виді орендної плати.

Заборгованість на кінцеву дату періоду, який перевірявся (до 30 вересня 2019 року), зі сплати податку на доходи фізичних осіб склала 5824,13 грн., а з військового збору - 485,35 грн.

Водночас інспектори встановили, що платник податків несвоєчасно сплачував податок на доходи фізичних осіб і військовий збір.

В акті перевірки містяться посилання на існування додатків щодо розрахунку повноти і своєчасності перерахування до бюджету військового збору і податку з доходів фізичних осіб.

Керівник Управління погодився з висновками ревізорів та прийняв податкові повідомлення-рішення від 20 лютого 2020 року, якими:

- визначено грошове зобов`язання у сумі 5824,13 грн., накладено штрафну санкцію - 46366,16 грн. та нараховано пеню - 21011,23 грн. (податок на доходи фізичних осіб);

- визначено грошове зобов`язання у сумі 485,35 грн., накладено штрафну санкцію - 3863,85 грн. та нараховано пеню - 1750,94 грн. (військовий збір) (а.с.19-21).

Штрафи визначено на підставі приписів пункту 127.1 статті 127 ПК України (застосовувалась ставка у 25%, 50% і 75%).

Кількість порушень - 4 (двічі несвоєчасна сплата і двічі несплата щодо податку на доходи фізичних осіб і військового збору) (а.с.19).

Пеня обчислена на підставі приписів підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України щодо несвоєчасної сплати і несплати грошових зобов`язань з двох видів платежів.

Господарство оскаржило податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку (а.с.22-26).

Рішенням Державної податкової служби України (далі - Служба) від 23 квітня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено (а.с.28-31).

Позивач отримав рішення Служби 18 травня 2020 року, а звернувся до суду 26 числа того ж місяця і року (а.с.1-7).

Юридична оцінка встановлених судом обставин і фактів справи.

Перш за все, податковий орган застосував до Господарства штрафну санкцію на підставі приписів статті 127 ПК України за несвоєчасну сплату і несплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Існування заборгованості, яка визначена податковими повідомленнями-рішеннями (5824,13 грн. і 485,35 грн.), визнає платник податків.

Тому вимога позову про визнання протиправним нарахування податковим органом грошових зобов`язань не може бути задоволена.

Господарство, нарахувавши і сплативши орендну плату фізичним особам, не сплатило податок і збір у строк, який встановлено ПК України, діючи як податковий агент.

Приписами частини 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

21 січня 2020 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, вирішуючи аналогічну справу, зробив чіткий правовий висновок (справа №820/11382/15).

«На підставі аналізу зазначених норм права судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зробила правовий висновок, що несплата (неперерахування) податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків є підставою для накладення штрафу згідно зі статтею 127 ПК України. Розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлено такі порушення контролюючим органом в межах однієї перевірки.».

Верховний Суд аналізував у сукупності приписи статей 126 та 127 ПК України.

Суд погоджується з правовим висновком Верховного Суду.

Господарство допустило таке порушення як у випадку несвоєчасної сплати, так і несплати податку та збору.

Отже, Управління правомірно наклало на Господарство штраф на підставі приписів статті 127 ПК України у розмірах 25%, 50% і 75%., як за порушення, що вчиненні вперше і не вперше (друге, третє і четверте порушення, які виявленні в межах однієї перевірки щодо податку і збору) (а.с.19).

Тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимоги про визнання протиправним і скасування штрафів.

Що стосується правильності обчислення пені, то суд зазначає наступне.

Визначаючи дату, з якої починає нараховується пеня щодо всіх 4 порушень і стосовно податку та збору, податковий орган керувався приписами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України.

Цією нормою права встановлено, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Податковий орган нараховував пеню на підставі цієї норми права стосовно несвоєчасної сплати і несплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Однак, у випадку несвоєчасної сплати грошове зобов`язання нараховував платник податків.

Приписами підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України встановлено, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Таким чином, стосовно несвоєчасної сплати податку і збору, окрім сум, котрі нарахувало Управління, пеня мала обчислюватися на підставі приписів підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України.

Отже, Управління частково допустило неправильне застосування норми права, обчислюючи пеню щодо податку і збору.

Така помилка не є арифметичною, що виключає обов`язок суду самостійно визначати пеню.

Податковий орган правильно обчислив пеню за несплату податку і збору, суми яких нарахував за результатами перевірки.

Її розмір для податку склав 1490,65 (425,60 і 1065,05) грн., а для збору - 124,23 (35,47 та 88,76) грн. (а.с.19).

Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.

Судові витрати складаються з судового збору в сумі 2102 грн. (а.с.8).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 3 статті 139 КАС України.

Позов задоволено на 27% майнових вимог ((19520,58 (21011,23 - 1490,65)+ 1626,71 (1750,94 - 124,23)) : 79301,66 х 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Кіровоградській області від 20 лютого 2020 року, яким ФГ «Олена - 5» визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 5824,13 грн., накладено штрафну санкцію - 46366,16 грн. та нараховано пеню - 21011,23 грн., в частині нарахування пені у сумі 19520,58 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Кіровоградській області від 20 лютого 2020 року, яким ФГ «Олена - 5» визначено грошове зобов`язання з військового збору у сумі 485,35 грн., накладено штрафну санкцію - 3863,85 грн. та нараховано пеню - 1750,94 грн., в частині нарахування пені у сумі 1626,71 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України в Кіровоградській області на користь ФГ «Олена - 5» судові витрати у сумі 567,54 грн.

В іншій частині вимог позову відмовити у задоволенні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей