Справа № 480/4653/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.Г. Шевченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2020 р. Справа № 480/4653/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Волинської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2020, м. Суми, повний текст складено 12.06.20 по справі № 480/4653/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Любострой"

до Волинської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020 від представника ТОВ «Любострой» до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій, з урахуванням заяви у новій редакції, в частині уточнення правильного зазначення відповідача, представник просила стягнути з відповідачів - Волинської митниці Держмитслужби на користь ТОВ «Любострой» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. При цьому, до заяви було додано додаткову угоду від 16.11.2019 до договору про надання правничої допомоги в адміністративній справі від 04.11.2019, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №14 від 27.05.2020 та платіжне доручення від 17.12.2019 №325 про сплату 15000,00грн. (а.с.195-204). 10.06.2020 додатково представником ТОВ «Любострой» було надіслано копію договору про надання правничої допомоги в адміністративній справі від 04.11.2019, укладеного між адвокатським об`єднанням «Веріта Груп» та ТОВ «Любострой».

У зв`язку з зазначеними обставинами, на думку позивача, наявні підстави для покладення на відповідача судових витрат.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Любострой" про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Любострой" до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби (44350, Волинська область, Любомльський район, с.Римачі, вул.Призалізнична, буд.13, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Любострой" (42700, Сумська область, м.Охтирка, вул.Батюка, буд.3, кв.26, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу у повному обсязі.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, додаткове рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Любострой" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волинської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-UА-2019 від 29.07.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205090/2019/12009.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Любострой" (42700, Сумська область, м.Охтирка, вул.Батюка, буд.3, кв.26, ) до Волинської митниці Держмитслужби (44350, Волинська область, Любомльський район, с.Римачі, вул.Призалізнична, буд.13, ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару №КТ-UА-2019 від 29.07.2019; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, складену Волинською митницею ДФС №UА205090/2019/12009 від 29.07.2019; стягнуто з Волинської митниці Держмитслужби (44350, Волинська область, Любомльський район, с.Римачі, вул.Призалізнична, буд.13, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Любострой" (42700, Сумська область, м.Охтирка, вул.Батюка, буд.3, кв.26, ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 3842,00грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн.).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи вимоги заяви, виходив з того, що з огляду на доведеність позивачем фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу, зокрема, у розмірі 5000грн. суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу саме до 5000грн. та відшкодувати цю суму позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Колегія суддів погоджується з додатковим рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно скасуванню не підлягає з таких підстав.

Так, за правилами ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України ).

Згідно із ч.ч.3,4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката закладений у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що до складу витрат включаються лише сплачені (або підлягають сплаті (пп.1 ч.3 ст. 134) стороною або її представником витрати, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. Втім надані такі послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

В той же час, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача було надано копію договору про надання правничої допомоги в адміністративній справі від 04.11.2019, укладеного між адвокатським об`єднанням «Веріта Груп» та ТОВ «Любострой» (а.с.226, том 1), копію додаткової угоди від 16.11.2019 до договору про надання правничої допомоги в адміністративній справі від 04.11.2019 (а.с.198, том 1), копію акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №14 від 27.05.2020 (а.с.199, том 1), копію платіжного доручення від 17.12.2019 №325 про сплату 15000,00грн. (а.с.200, том 1), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с.48, том 1), копію ордеру серії ВМ №1002148, виданого адвокатським об`єднанням «Веріта Груп» адвокату Молібог Ю.М. на надання правничої правової допомоги позивачу (а.с.49, том 1), а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.50, том 1).

Так, згідно з умовами п.1.1 договору про надання правничої допомоги в адміністративній справі від 04.11.2019, укладеного між адвокатським об`єднанням «Веріта Груп» та ТОВ «Любострой», передбачено, що адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта, ТОВ «Любострой», в суді та здійснювати професійну діяльність Адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма, без обмежень, правами представника (захисника), які передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із зверненням клієнта до суду, правоохоронних органів, державних органів, підприємств, організацій, установ (а.с.226, том 1).

16.11.2019 між адвокатським об`єднанням «Веріта Груп» та ТОВ «Любострой» було укладено додаткову угоду від 16.11.2019 до договору про надання правничої допомоги в адміністративній справі від 04.11.2019, відповідно до п.1 якого сторони уклали договір про надання правничої допомоги для представництва прав та інтересів клієнта в Сумському окружному адміністративному суді по справі з Волинською митницею ДФС (або правонаступником) про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару та картки відмови.

Відповідно до п.2 вказаної додаткової угоди на виконання основного договору клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 15000,00грн. за підготування правової позиції по справі, збору та аналізу документів, аналізу чинної правозастосовної практики, підготування позовної заяви та додатків до неї, підписання заяви та подання її до суду, участі у судових засіданнях, підготування та подання процесуальних документів по справі (заяв, клопотань, письмових пояснень за необхідності), участі у судових засіданнях.

Розмір гонорару визначений виходячи із складності справи, яка є складною, підготування позовної заяви значного обсягу враховуючи кількість інформації, яку потрібно зазначити суду, важливості справи для клієнта - справа є важливою, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, необхідністю прийняття участі у судових засіданнях в суді при розгляді справи у загальному позовному провадженні, компетенцію адвоката та його стаж роботи (п.3 додаткової угоди від 16.11.2019 до договору про надання правничої допомоги в адміністративній справі від 04.11.2019) (а.с.198, том 1).

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат від 15.11.2019 (а.с.48, том 1), наданого представником позивача при поданні позовної заяви, встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, складають 15000 грн. 00 коп., з них:

- консультація з питань митного законодавства та адміністративного судочинства (1 година робочого часу) - 1000 гривень;

- ознайомлення з документами, наданими позивачем та аналіз їх достатності (2 години робочого часу) - 2000 гривень;

- підготовка процесуальних документів по справі, а саме: складання позовної заяви, орієнтовного розрахунку судових витрат, копіювання додатків до позову та оформлення пакету документів для подачі до суду, направлення документів на переклад (10 годин робочого часу) - 10 000 гривень;

- підготовка до участі та участь в судовому засіданні в суді першої інстанції ( 1 година робочого часу) - 500 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 27.05.2020 №14 виконавцем - адвокатським об`єднанням «Веріта Груп», були виконані роботи з надання правової допомоги в адміністративній справі №480/4653/19 та загальна вартість робіт (послуг) склала 15000,00грн. (а.с.199, том 1).

Сплата коштів ТОВ «Любострой» у розмірі 15000,00грн. за надані послуги підтверджується копією платіжного доручення від 17.12.2019 №325 (а.с.200, том 1).

Представник відповідача подав до суду письмове заперечення, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки, на його думку, надані представником позивача документи не є належно підтвердженими, є необґрунтованими та неспівмірними із часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг.

Проаналізувавши зроблений представником позивача попередній розрахунок, зміст поданої заяви, заперечення представника відповідача, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове погодження із доводами представника відповідача, зокрема, в частині не підтвердження понесених витрат на надані послуги загальною тривалістю 3 години у розмірі 3000грн., зазначених у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат як: «консультація з питань митного законодавства та адміністративного судочинства - 1 година робочого часу - 1000грн., та ознайомлення з документами, наданими позивачем та аналіз їх достатності - 2 години робочого часу - 2000грн.», що є схожими з послугою, зазначеною в заяві про відшкодування витрат як: «підготування матеріалів та її попередній аналіз - 3 години 11.11.2019» ( а.с.48,204, том 1).

Так, надані позивачем попередній розрахунок суми судових витрат, заява про відшкодування витрат (а.с.195-197,202-204, том 1), акт від 27.05.2020 (а.с.199, том 1), а також договір про надання правничої допомоги від 04.11.2019 та додаткова угода до нього від 16.11.2019, в якій зазначено, що гонорар сплачується, в тому числі «за підготування правової позиції по справі, збору та аналізу документів, аналізу чинної правозастосовної практики» (а.с.198,226, том 1) не містять детального опису робіт (наданих послуг), включених в зазначені вище витрати, як-то аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта та аналіз документів по справі не дають змоги визначити об`єм та кількість опрацьованих матеріалів, їх відношення до предмету спору, ступінь впливу на кінцевий результат, якого прагне досягти сторона при розгляді даної справи, та кількість витраченого часу на кожен вид робіт (окремо - аналіз законодавства, дослідження практики, аналіз документів). Також, на переконання суду, ознайомлення з документами, наданими позивачем та аналіз їх достатності, не може вважатись окремою послугою правового характеру, як і аналіз чинної правозастосовної практики, оскільки сама суть кваліфікованої правової допомоги передбачає наявність у адвоката спеціальних знань, у тому числі й володіння нормативною базою, однак, вона може бути складовою витрат понесених під час складання позову, відзиву, тощо.

Разом з тим, включення таких послуг, зазначених у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат як: «копіювання додатків до позову, оформлення пакету документів для подачі до суду, направлення документів на переклад», що включаються в загальні послуги «підготовка процесуальних документів по справі» загальною тривалістю 10годин - у розмірі 10000грн. (а.с.48, том 1), та зазначеними у заяві про відшкодування витрат - як: «завіряння копій додатків до позову та подання позову до суду» загальною тривалістю 2 години (а.с.204, том 1) не є юридичними послугами, не потребують спеціальних професійних навичків, відповідно не підлягають відшкодуванню.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, саме представником позивача - адвокатом Молібог Ю.М. складались та подавались позов, а також письмові пояснення від 26.05.2020 (а.с.5-15,170-173, том 1). Адвокатом, у зв`язку з відповідними зауваженнями представника відповідача щодо складання експертного висновку, робився запит експерту (а.с.176, том 1). Крім того, даний представник позивача брав участь у судових засіданнях 23.12.2019, 03.02.2020, 20.02.2020, 11.03.2020, 13.05.2020, 26.05.2020.

В той же час, відсутність в договорі про надання правничої допомоги в адміністративній справі та в додатковій угоді до нього (а.с.198,226, том 1) розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Надані попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, акт здачі-приймання робіт та заява про відшкодування витрат такого порядку також не містять.

Так, згідно попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, без врахування витрат на участь у судових засіданнях, адвокатом було витрачено 14 годин (а.с.48, том 1). В той же час, у заяві про відшкодування витрат представником позивача, без врахування (не зазначено) часу на підготовку письмових пояснень, надіслання запиту експерта та участі у судових засіданнях, вказано загальний витрачений час 15 годин.

При цьому, згідно попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат вартість однієї години за надані послуги складає від 500 грн. (участь у судових засіданнях) до 1000грн. (10000:10годин). Крім того, в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат в надані послуги «Підготовка процесуальних документів по справі» загальною вартість 10000грн., крім складання позовної заяви, включено також такі послуги, як: копіювання додатків до позову, оформлення пакету документів для подачі до сулу, направлення документів на переклад, що не є юридичними послугами. В заяві про відшкодування витрат зазначено, що на підготування позовної заяви витрачено 8годин, при цьому окремим пунктом не зазначено копіювання додатків. В додатковій угоді також така послуга зазначена нерозривно «підготування позовної заяви та додатків до неї», а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в «підготування позовної заяви» включено тривалість витраченого часу і на підготування (копіювання) додатків до позовної заяви, що також не є юридичною послугою.

Відтак, надані докази не містять чіткого підрахунку - яка кількість годин була витрачена, зокрема, на складання позову, пояснень, запиту експерту та яка конкретно вартість кожної з понесеної послуги.

Всі вищезазначені обставини свідчать про відсутність чіткої визначеності щодо співвідношення конкретної послуги до її вартості, оскільки за підрахунком суду вартість 1 години послуги обраховується від 500грн. до 1000грн. за годину. Невизначеність та відсутність в договорі про надання правничої допомоги в адміністративній справі та додаткової угоди до нього розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, з огляду на рівень складності справи, її значення для позивача та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню на користь позивача повинен становити 5000грн.

Суд звертає увагу на те, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на це, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами. Водночас, наводячи доводи щодо невідповідності затраченого адвокатом часу, в тому числі на підготовку процесуальних документів, представником відповідача не береться до уваги попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача, в якому вказані орієнтовна вартість за надані послуги з розрахунку витраченого часу.

Доводи представника відповідача про те, що розмір витрат є необґрунтованим, не приймається судом до уваги, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу справедливості і ступеня складності справи, обсяг опрацьованого адвокатом матеріалу, колегія суддів погоджується з додатковим рішенням суду першої інстанції про задоволення витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши додаткове рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 по справі № 480/4653/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий