Справа № 440/82/20
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 грудня 2020 року

Київ

справа №440/82/20

адміністративне провадження №К/9901/35693/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТЕ МІСТО ЕКО"

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТЕ МІСТО ЕКО"

до Управління Держпраці у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав передано касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТЕ МІСТО ЕКО" на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТЕ МІСТО ЕКО" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Коваленко Н.В., про що складено протокол від 23 грудня 2020 року.

До початку розгляду справи по суті суддею-доповідачем Берназюком Я.О., суддями Бевзенком В.М. та Коваленко Н.В. заявлено самовідводи, що обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме - без урахування спеціалізації.

Як вбачається з ухвалених у справі № 440/82/20 судових рішень, предметом розгляду у вказаній справі є визнання протиправним та скасування припису Управління Держпраці у Полтавській області від 09 липня 2019 року № 53.06/176-09 (П) про усунення порушень вимог законодавства, яким зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧИСТЕ МІСТО ЕКО" усунути порушення вимог, зокрема статті 21 Закону України "Про охорону праці", пункту 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 № 48.

З огляду на такі обставини, вказана справа, згідно із Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженим наказом ДСА України від 21 грудня 2018 року № 622 (далі також - Класифікатор № 662), повинна бути віднесена до пункту 113040000 розділу 11300000: "Справи щодо забезпечення громадського порядку та безпеки, національної безпеки та оборони України, зокрема щодо охорони праці".

Відповідно до затвердженого рішенням зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді № 22 від 19 липня 2019 року Роз`яснення, щодо віднесення адміністративних справ до категорій справ відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженого наказом ДСА від 21 грудня 2018 року № 622 (далі - Класифікатор № 662), до категорії справ щодо охорони праці відносяться справи щодо оскарження дій та рішень суб`єктів владних повноважень з приводу реалізації ними передбачених нормативно-правовими актами повноважень (стаття 39 Закону України «Про охорону праці»), а саме видання обов`язкових для виконання приписів (розпоряджень) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки тощо.

Так, за приписами пункту 5 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у Касаційному адміністративному суді обов`язково створюється окрема палата для розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.

За змістом частини першої статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду, - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється з урахуванням спеціалізації.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06 грудня 2017 року № 5 було утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено спеціалізації суддів і судових палат, їх кількісний склад.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року № 1 (далі - Рішення № 1) визначено спеціалізацію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у відповідності до Класифікатора № 622.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 21 вересня 2020 року № 4 (далі - Рішення № 4) визначено персональний склад постійних колегій суддів, резервних суддів для постійних колегій суддів у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Відповідно до Рішення № 4 суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Бевзенко В.М. та Коваленко Н.В. входять до складу Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Згідно з Рішенням № 1 справи віднесені до пункту 113040000 розділу 11300000 Класифікатора № 622, до якого відноситься судова справа № 440/82/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТЕ МІСТО ЕКО" на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТЕ МІСТО ЕКО" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису, віднесено до спеціалізації Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.

При прийнятті рішення про самовідвід, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того що "суд" розглядається як такий, що завжди має бути заснований на законних підставах, оскільки у протилежному випадку він не буде володіти легітимністю, що є необхідною ознакою для розгляду справ у демократичному суспільстві ("Lavents v. Latvia", № 58442/00, пункт 81); фраза "заснований на законних підставах" означає не лише законні підстави для існування суду, а також відповідність суду специфічним правилам, що регламентують його діяльність ("Сокуренко і Стригун проти України", № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24). "Закон" у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) включає не лише законодавство щодо заснування і компетенцію судових органів, а також будь-яке інше положення національного законодавства, яке в разі його порушення спричинило б незаконну участь одного чи більше суддів у розгляді справи ("DMD Group, a.s. v. Slovakia", № 19334/03, пункт 59).

Метою розгляду однакової категорії справ у межах судів однієї палати є, серед іншого, забезпечення єдності судової практики.

Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія) у виходить з того, що принцип правової визначеності (legal certainty) має важливе значення для довіри до судової системи і верховенства права; правова визначеність також сприяє розвитку та економічного прогресу; необхідно, щоб суди, особливо вищі суди, створювали механізми для запобігання конфліктам та забезпечення узгодженості їхньої судової практики (Доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 "Про верховенство права" (Venice Commission: the Rule of Law), що була прийнята на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року на основі зауважень її членів П`єтера Ван Дзіка (Нідерланди), Грет Халлер (Швейцарія), Джефрі Джоуела (Сполучене Королівство), Каарло Туорі (Фінляндія); п. 44-50).

Враховуючи викладене, зазначені положення законодавства, а також з метою забезпечення єдності судової практики щодо розгляду справ щодо забезпечення громадського порядку та безпеки, національної безпеки та оборони України, зокрема щодо охорони праці, заяви суддів Берназюка Я.О., Бевзенка В.М. та Коваленко Н.В. про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяви суддів Берназюка Я.О., Бевзенка В.М. та Коваленко Н.В. про самовідвід.

2. Відвести суддів Берназюка Я.О., Бевзенка В.М. та Коваленко Н.В. від участі у розгляді касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТЕ МІСТО ЕКО" на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТЕ МІСТО ЕКО" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

В.М. Бевзенко

Н.В. Коваленко