Справа № 240/8396/20
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/8396/20
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Липи В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати при звільненні у відповідності до п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати при звільненні у відповідності до п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В обґрунтування позову позивач зазначив, що є особою, яка віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням. При звільненні з військової служби відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із реформуванням військової частини НОМЕР_2 , вважає, що відповідачем протиправно не виплачено допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, як це передбачено п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, відповідач надав до суду відзив, у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечуючи проти позову стверджує, що військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_2 , де проходила військову службу позивач та відповідно була звільнена наказом командира вказаної частини, у зв`язку із реформуванням цієї частини відповідно до п.1 ст.40 КЗпПУ. Військова частина НОМЕР_2 не була зареєстрована у відділі соціального захисту постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Овруцької РДА та не проводила відповідних соціальних виплат. Зазначено, що документи щодо підтвердження статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та заборгованість стосовно відповідних компенсаційних виплат військовою частиною НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 не передавались, тому підстав для виплати позивачу відповідачем допомоги у розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати у зв`язку із розформуванням військової частини НОМЕР_2 не було. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.11.2019 №263 позивачу було нараховано вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 9401,74 грн та виплачено після відрахування податків та зборів. -29.11.2019.
Ухвалою суду від 11.12.2020 від військової частини НОМЕР_1 витребувано додаткові докази по справі.
На виконання вимог ухвали суду, відповідачем надано витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.11.2019 №263, розрахунково-платіжну відомість №475, реєстр №652, платіжне доручення №3119 від 28.11.2019.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.
Як підтверджено матеріалами справи, позивач відноситься до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серія НОМЕР_3 .
ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.11.2019 №263 була звільнена з 28 листопада 2019 року у зв`язку із розформуванням військової частини НОМЕР_2 згідно спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 13 вересня 2019 року №Д-322/1/7дек відповідно до п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України.
Позивач, вважаючи, що при звільненні їй не виплачено допомогу у трикратному розмірі середньомісячної заробітної плати, як це передбачено п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звернулася з відповідним зверненням до відповідача.
Листом від 05.02.2020 №52 Командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України ОСОБА_1 повідомлено про те, що згідно з пунктом 6 постанови КМУ від 20.09.2005 № 936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено порядок реєстрації установ та порядок виплати соціальних виплат відповідно до поданих розрахункових даних. Відповідно до наявних документів, переданих до військової частини НОМЕР_1 , як правонаступнику розформованої військової частини НОМЕР_2 , військова частина НОМЕР_2 не була зареєстрована у відділі соціального захисту постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Овруцької РДА та не проводила відповідних соціальних виплат. Документи щодо підтвердження статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та заборгованість стосовно відповідних компенсаційних виплат військовою частиною НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 не передавались, тому підстав для виплати відповідачем допомоги у розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати у зв`язку із розформуванням військової частини НОМЕР_2 не було.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати вказаної допомоги, позивач звернулася до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).
За приписами пункту 7 частини першої статті 20 Закону № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: у разі вивільнення працівників у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників їм виплачується допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати.
Відповідно до статті 63 Закону № 796-ХІІ фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.
Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою КМУ від 20.09.2005 № 936 (далі - Порядок № 936).
Згідно із пунктом 4 Порядку № 936 виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом № 796-ХІІ, проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад (далі - уповноважений орган) за місцем фактичного проживання (перебування) працюючих та непрацюючих громадян, у тому числі пенсіонерів, працюючим і непрацюючим громадянам і пенсіонерам, зокрема пенсіонерам та особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби та інших органів, громадянам, що провадять підприємницьку діяльність без утворення юридичної особи, громадянам, які працюють у громадян, що провадять підприємницьку діяльність без утворення юридичної особи, а саме: п.п. 6) виплата допомоги у трикратному розмірі середньомісячної заробітної плати у разі вивільнення працівників у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а також збереження за їх бажанням посадового окладу, тарифної ставки (окладу) на новому місці роботи відповідно до пункту 7 частини першої статті 20, пункту 1 частини першої статті 21, пункту 1 частини першої статті 22 Закону № 796-ХІІ.
У відповідності до пункту 5 Порядку № 936 соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 6-13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та фізичними особами підприємцями (далі - підприємства) відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
У разі зміни зазначених відомостей, у тому числі найменування підприємства, його місцезнаходження та розрахункових рахунків, на які перераховуються кошти, та списків громадян підприємство повідомляє протягом 20 днів наступного місяця про такі зміни відповідних розпорядників коштів.
До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов`язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінсоцполітики формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім`я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги.
Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що провадяться в установленому законодавством порядку. Одержану інформацію, подану підприємствами, підрозділи уповноваженого органу у разі потреби звіряють щодо правомірності нарахування виплат та компенсацій з відділами персоніфікованого обліку.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звільнена з військової частини НОМЕР_2 відповідно до п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України.
Відповідно до частини 1 статті 44 Кодексу законів про працю України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.
Як вбачається із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.11.2019 №263 та листа Командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 05.02.2020 №52 позивачу було нараховано вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 9401,74 грн та виплачено після відрахування податків та зборів - 29.11.2019.
Однак, слід зазначити, що позивач має спеціальний статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та відповідно до встановленої 1 категорії має особливі соціальні гарантії, передбачені п. 7 ст. 20 Закону № 796-ХІІ - у разі вивільнення у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією отримання допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати.
Із аналізу змісту правової норми п. 7 ст. 20 Закону № 796-ХІІ слідує, що встановлені нею соціальні гарантії є спеціальними, а не додатковими. Дана норма не містить формулювання про те, що допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати виплачується додатково, або крім інших соціальних гарантій.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, має право на отримання допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, оскільки була звільнена на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з розформуванням військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 242-246, 260-262, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати при звільненні у відповідності до п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати при звільненні у відповідності до п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа