Справа № 448/735/20
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/735/20
Провадження № 2-а/448/81/20
Р І Ш Е Н Н Я
04.11.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:
головуючого судді Кічака Ю.В.
при секретарі судових засідань Крив?як О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Букрій Дмитра Олеговича та Яворівського ВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 14.03.2020р. інспектором СРПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Букрієм Д.О. винесено щодо нього (позивача) постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за порушення ним п.9.9 «б» Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 гривень.
Вказує, що зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Покликається на те, що у зазначений день був зупинений працівником поліції, який намагався звинуватити його (позивача) у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме у здійсненні розвороту в недозволеному місці, однак жодних доказів порушення такого не надав та відповідно не надав йому документів складених щодо нього для ознайомлення і підписання.
Стверджує, що спірну постанову отримав 26.03.2020р., яка надійшла на його адресу рекомендованим поштовим повідомлення з Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області.
Зазначає, що постанову відповідач заповнив нерозбірливим почерком. Вказує, що йому не зрозуміло, як водій керуючи транспортним засобом «Fiat Scudo», реєстр.№ НОМЕР_1 , 14.03.2020р. о 16.01год. в смт.Краковець, вул.Вербицького, 40, здійснивши розворот на Т подібному перехресті, після цього не ввімкнув аварійної світлової сигналізації та порушив вимоги п.9.9б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, - оскільки перехрестя в смт.Краковець по вул.Вербицького, 40, є перехрестям чотирьох вулиць: вул.Вербицького, вул.І.Франка, вул.Т.Шевченка та площі Р.Шухевича, а тому це перехрестя не може бути Т подібним.
Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки така не передбачає відповідальності за порушення підп.б п.9.9 ПДР України, а саме: за не ввімкнення водієм аварійної сигналізації при зупинці його працівниками поліції.
Зазначає, що факти викладені в постанові не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами, а сама постанова складена з грубим порушенням вимог КУпАП, а тому просить спірну постанову скасувати.
Позивач ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, а подав через канцелярію суду заяву про розгляду справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, що наведені у позовній заяві.
Відповідач - інспектор СРПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Букрій Дмитро Олегович та представник відповідача - Яворівського ВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явилися, хоча були своєчасно і належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справ не подавали.
Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Станом на 04.11.2020р. відзив на позов від відповідачів до суду не надійшов, а тому суд розглядає справу за наявними у справі письмовими доказами.
Оскільки позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідачі не з`явилися до суду, суд вважає, що для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що інспектором СРПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Букрієм Д.О.була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №409810 від 14.03.2020р., в якій зазначено, що 14.03.2020р. о 16:01год. водій ОСОБА_1 (позивач) в смт.Краковець, вул.Вербицького, 40, керуючи транспортним засобом «Fiat Scudo», реєстр.№ НОМЕР_1 , здійснив розворот на «Т» подібному перехресті, після зупинки т/з поліцейськими не ввімкнув аварійної світлової сигналізації, чим порушив п.9.9 Б ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.
Згідно з постановою до позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Так, відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Частина перша статті 122 КУпАП встановлює, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 9.1. Правил дорожнього руху України попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.
При цьому, пунктом 9.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Згідно підпункту «б» пункту 9.9 Правил дорожнього руху, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.
Аналізуючи наведені вище норми, суд приходить до висновку, що в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при чому за не виконання вказаних вимог відповідальність передбачена частиною другою статті 122 КУпАП.
Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).
Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, диспозицією частини 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості.
Вказаною нормою не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.
Так, оскаржувана постанова містить виклад обставин правопорушення, а саме «після зупинки працівниками поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію».
Проте, згідно Правилами дорожнього руху, пункт 9.9 «Б», який передбачає випадки, коли повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація міститься у розділі 9 Правил дорожнього руху «Попереджувальні сигнали». Тобто, вимога про увімкнення аварійної світлової сигналізації стосується вимог Правил дорожнього руху щодо попереджувальних сигналів.
З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що порушення позивачем вимог підпункту «б» пункту 9.9 Правил дорожнього руху, що полягає у не увімкненні аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, не може бути кваліфіковане за частиною 2 статті 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.
Також, варто зазначити, що відповідно до частин першої та третьої ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Однак, з матеріалів справи не вбачається, наявність у відповідача (інспектора) будь-якої з передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для законної зупинки транспортного засобу позивача.
Зазначення відповідачем у спірній постанові про адміністративне правопорушення того, що він здійснив розворот в недозволеному місці, а саме: 14.03.2020р. о 16:01год. водій ОСОБА_1 (позивач) в смт.Краковець, вул.Вербицького, 40, керуючи транспортним засобом «Fiat Scudo», реєстр.№ НОМЕР_1 , здійснив розворот на «Т» подібному перехресті, - суд оцінює критично, оскільки жодних доказів та підтверджень цьому не надано. А також спростовується долученою до позовної заяви позивачем ОСОБА_1 копією карти сайту Карти Google, з позначкою місця зупинки керованого ним автомобіля в по вул.Вербицького, 40 смт.Краковець, згідно якої перехрестя за такою адресою є перехрестям з чотирьох вулиць, а не Т подібним перехрестям.
Таким чином, оскільки законність підстав зупинки транспортного засобу позивача є недоведеною, це вказує на протиправний характер самої постанови серії БАА №409810 від 14.03.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за порушення правил зупинки на вимогу поліцейського. Суд наголошує, що в такому випадку підстава зупинки має бути законною.
Всупереч встановленому КАС обов`язку доказування, відповідачі не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності дій інспектора при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме, як і пояснень самих працівників патрульної служби, так і покази інших свідків, які були безпосередніми очевидцями вчиненого позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, доказів того, що позивач відмовився від підписання та отримання постанови (акт складений в присутності свідків).
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Саме до таких висновків дійшов Верховний суд (положення викладено у постанові Верховного суду від 30 травня 2018 року справа №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Відповідно до правових позицій Верховного суду від 23.10.2019р. по справі №357/10134/17 та від 11.12.2019р. по справі №761/41786/16а, - відсутність доказів свідчить про недоведеність правопорушення.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, така складена з порушенням норм статті 280 КУпАП, а тому суд, відповідно до вимог п.3 ст.293 КУпАП, п.3 ч.3 ст.286 КАС скасовує вказану постанову.

На підставі викладено, керуючись статтями 1, 6, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Букрій Дмитра Олеговича та Яворівського ВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №409810 від 14.03.2020 року, винесену інспектором СРПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Букрієм Дмитром Олеговичемпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст.289, п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор СРПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Букрій Дмитро Олегович, місце служби: Яворівський ВП ГУНП у Львівській області, адреса: 81000, м.Яворів, вул.І.Франка, 16, Львівська область.

Відповідач: Яворівський ВП ГУНП у Львівській області, адреса: 81000, м.Яворів, вул.І.Франка, 16, Львівська область.

Суддя Ю.В.Кічак