Справа № 347/1860/16
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. справа № 347/1860/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.

за участю секретаря судового засідання - Гевак Л.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та припису і скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Косівського районного суду Івано-Франківської області із адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій по притягненню до адміністративної відповідальності протиправними, скасування постанови від 30.09.2016 №229/1009/02-43/2016 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., визнання неправомірними протоколу про адміністративне правопорушення та припису про усунення порушень від 19.09.2016.

Косівським районним судом Івано-Франківської області ухвалою від 18.10.2016 відкрито провадження у даній справі №347/1860/16 (т.1 а.с.9).

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2017 позовну заяву ОСОБА_1 передано до розгляду за підсудністю Івано-Франківському окружному адміністративному суду (т.1 а.с.51-52).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2017 справу №347/1860/16 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій по притягненню до адміністративної відповідальності протиправними, скасування постанови від 30.09.2016 №229/1009/02-43/2016 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., визнання неправомірними протоколу про адміністративне правопорушення та припису про усунення порушень від 19.09.2016, прийнято судом до свого провадження та призначено попереднє судове засідання (т.1 а.с.59).

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки, викладені в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.09.2016 не відповідають дійсності, внаслідок чого припис від 19.09.2016, протокол про правопорушення від 19.09.2016 та постанова №29/1009/02-43/2016 від 29.06.2016, винесені за результатами перевірки, є неправомірними та підлягають до скасування, а дії щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності - протиправними.

17.03.2017 позивачем подано суду заяву про зменшення позовних вимог в частині позовних вимог щодо визнання неправомірним протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2016, яка прийнята судом (т.1 а.с.81).

Івано-Франківський окружний адміністративний суд розглянувши матеріали даної адміністративної справи постановою від 20.04.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано припис Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.09.2016. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 30.09.2016 №229/1009/02-43/2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1 а.с.115-121).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.08.2017 апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 залишено без змін (т.1 а.с.145-151).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.11.2019 касаційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області задоволено частково, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністартивного суду від 17.08.2017 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (т.1 а.с.193-200).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 призначено дану справу до судового розгляду (том 1, а.с.204-205).

В судових засіданнях, позивач вимоги позовної заяви підтримав, суду пояснив, що у 2008 році під час природньої стихії пошкоджено покрівлю даху квартири по АДРЕСА_1 , де він проживав з сім`єю. Внаслідок пошкоджень покрівлі даху водою також пошкоджено перекриття між горищем та квартирою у зв`язку з чим частково обвалилась стеля та пошкоджено покриття стін, зважаючи на що проживання у квартирі стало неможливе. З метою відновлення помешкання позивачем здійснено відновлювальні роботи задля можливості подальшого проживання у вказаній квартирі, зокрема здійснено ремонт даху будинку замінено покрівлю даху на нове, замінено на нове пошкоджене стихією дерев`яне перекриття між житловими приміщеннями квартири та горища будівлі, ремонт стін квартири облаштовано санвузол. У зв`язку із проведенням ремонтних робіт позивачем збудовано на власній земельній ділянці додаткову господарську будівлю для зберігання майна та зберігання інструменту. Ремонтні роботи проводились власними силами позивача в період з липня 2008 до вересня 2010. Позивач зазначив, що за допомогою для виділення йому коштів на усунення наслідків природної стихії що мала місце у 2008 році не звертався. На час проведення ремонтних робіт в період з 2008 по 2010 рік проживав з сімєю на квартирі у знайомого ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , який на даний час перебуває за кордоном на роботі. Також зазначив, що на час здійснення ремонтних робіт, які провадилися з 2008 року по 2010 рік обов`язок реєстрації декларації про початок будівельних робіт взагалі був відсутній. Позов просив задовольнити повністю.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечила. Зазначила, що головним інспектором будівельного нагляду Управління Симчичем М.В., 19.09.2016 відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком №553 на підставі направлення на здійснення позапланової перевірки від 09.09.2016 №264 проведено позапланову перевірку достовірності даних наведених у поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 05.09.2016 за вихідним №3033/1009/3.3/2016 громадянином ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки встановлено проведення реконструкції квартири та побудовано господарську будівлю за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.09.2016, протокол про адміністративне правопорушення від 19.09.2016, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.09.2016. Винесеним приписом зобов`язано позивача усунути виявлені порушення згідно норм чинного законодавства в 90-денний термін. 30.09.2016 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , притягнено до відповідальності передбаченої передбаченої ч.6 ст.96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800 грн. Представником відповідача зазначено, що у вказаній постанові по справі про адміністративне правопорушення допущено граматичну помилку а саме « ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.36 КУпАП». Відповідач не погоджується із посиланнями позивача на норми Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 №273, що був чинним на час здійснення позивачем вищевказаних будівельних робіт, оскільки позивачем не представлено акту відповідної комісії, який би засвідчив факт пошкодження квартири позивача внаслідок стихії, також до матеріалів справи не долучено довідок, які б могли встановити такий факт. Зазначено, що самим позивачем направлено на адресу Управління повідомлення про початок виконання будівельних робіт, проте позивачем подано не декларацію про початок виконання будівельних робіт, а повідомлення, що дає можливість упустити обов`язкові для отримання документи, зокрема проектну документацію, укладення договорів авторського та технічного нагляду. Вказані обставини, зокрема щодо необхідності направлення декларації про початок виконання будівельних робіт, засвідчуються отриманням містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 18.10.2016№40, які є вихідними даними для проектування. На переконання відповідача посилання на ту обставину, що відповідачем не з`ясовано, коли саме мало місце вчинення правопорушення є необґрунтованим та таким, що суперечить нормам законодавства, адже відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Зазначено, що допущене позивачем правопорушення є триваючим. Управлінню стало відомо про порушення вимог законодавства у сфері містобудівно діяльності 19.09.2016 (при проведенні позапланової перевірки) а притягнено позивача до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафних санкцій 30.09.2016 тобто з дотриманням двохмісячного строку. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні свідок - ОСОБА_3 надав показання, відповідно до яких він здійснював завершальні ремонтні роботи в помешканні ОСОБА_1 а саме штукатурку, шпаклювання та покраску стін. Завершальні ремонтні роботи закінчено ним у серпні місяці 2010 року.

Допитана в судовому засіданні свідок - ОСОБА_4 надала показання відповідно до яких ОСОБА_1 з сім`єю в період часу з 2008 по вересень місяць 2010 на час здійснення ремонтих робіт у своєму помешканні проживали по сусідству з нею в будику за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 . Вказала що саме у вересні місяці 2010 ОСОБА_1 , завершив ремонтні роботи у соєму помешканні та переїхав з арендованого будинку у власне житло.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наявність у матеріалах справи відзиву на позовну заяву, на переконання суду неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

Згідно п. 2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Відповідно до п.7 Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктами 16, 18 Порядку встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Частиною 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244.

У відповідності до п.9 вказаного Порядку про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов`язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи. (п.16 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності).

Згідно п. 22 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: 1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; 2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Судом встановлено, що 05.09.2016 ОСОБА_1 подано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт до органу державного архітектурно-будівельного контролю (т.1 а.с. 94-96).

Головним інспектором будівельного нагляду управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Симчичем Миколою Васильовичем проведено перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За результатами перевірки складено акт від 19.09.2016, яким встановлено, що позивачем проведено реконструкцію квартири та побудовано господарську будівлю за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (т.1 а.с. 25).

У зв`язку із з виявленими порушеннями, відповідачем складено протокол про правопорушення від 19.09.2016 та припис від 19.09.2016, яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення в термін 90 днів (т.1 а.с.4 та т.1 а.с.24 - 26).

За наслідками розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, Головним інспектором будівельного нагляду управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Симчичем Миколою Васильовичем винесено постанову за №229/1009/02-43/2016 від 30.09.2016, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі 6 800 грн (т.1 а.с. 3).

Суд зазначає, що відповідачем у винесеній постанові за №229/1009/02-43/2016 від 30.09.2016, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, допущено описку у зазначенні норми законодавства про адміністративні правопорушення зокрема зазначено ч.6 статті 36 КУпАП натомість відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.6 статті 96 КУпАП.

Зазначена постанова та припис від 19.09.2016 і є предметом спору у цій справі.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи зокрема після, реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Частиною восьмою статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній на момент набуття чинності цим Законом та прийняття відповідачем оскаржуваної у цій справі постанови та припису, передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Згідно з пунктом 4.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №273 від 5 грудня 2000 року, який був чинним до 19 лютого 2010 року, до переліку будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл, відноситься поточний ремонт будівель та споруд без зміни призначення приміщень, а відповідно до пункту 4.10 цього Положення також проведення робіт, пов`язаних із ліквідацією аварій (обрушень) та відновленням функціонування об`єктів для забезпечення життєдіяльності населення при надзвичайних ситуаціях.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Цивільну оборону України» №2974-XII, який був чинним до 1 липня 2013 року, надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя і діяльності людей на об`єкті або території, спричинене, зокрема стихійним лихом, що призвело або може призвести до людських і матеріальних втрат.

У Преамбулі Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що цей Закон встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно наявних матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради за №96-5 від 25.07.2007 вирішено надати громадянину ОСОБА_1 дозвіл на будівництво господарської будівлі по АДРЕСА_1 та зокрема попереджено, що проведення будь-яких робіт можливе лише з наявністю відповідного дозволу органу архітектури (а.с. 90).

Як встановлено судом та підтверджено показаннями свідків, реконструкція квартири за адресою: АДРЕСА_1 розпочалася в 2008 році та закінчилася в 2010. При цьому підставою для проведення робіт слугувало руйнування покрівлі даху внаслідок надзвичайної ситуації природнього характеру в 2008 році, що крім показання свідків також підтверджується Актом обстеження матеріально - побутових умов життя Косівської міської ради від 06.10.2016 (т.1 а.с. 6). Яким засвідчено, що 2008 р., під час стихійного лиха був пошкоджений дах будівлі квартири по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Як зазначив в судовому засіданні позивач, внаслідок пошкоджень покрівлі даху водою також пошкоджено перекриття між горищем та квартирою у зв`язку з чим частково обвалилась стеля та пошкоджено покриття стін, зважаючи на що проживання у квартирі стало неможливе. З метою відновлення помешкання ним здійснено ремонт даху будинку замінено покрівлю даху на нове, замінено на нове пошкоджене стихією дерев`яне перекриття між житловими приміщеннями квартири та горища будівлі, ремонт стін квартири облаштовано санвузол. У зв`язку із проведенням ремонтних робіт позивачем збудовано на власній земельній ділянці додаткову господарську будівлю для зберігання майна та зберігання інструменту. Ремонтні роботи проводились власними силами в період з липня 2008 до вересня 2010. Також ОСОБА_1 зазначено, що за допомогою для виділення йому коштів на усунення наслідків природної стихії що мала місце у 2008 році не звертався.

Згідно матеріалів справи в період проведення ремонтних робіт по усуненню завданих стихією пошкоджень житлу позивача, ОСОБА_1 здійснено будівництво господарської будівлі для зберігання майна. Дана обставина також підтверджується Актом обстеження матеріально - побутових умов життя Косівської міської ради від 06.10.2016.

Позивач не заперечував проведення ним зазначених будівельних робіт без попереднього отримання дозволу на проведення таких робіт органом архітектури та підтвердив, що дозвіл ним не отримувався.

Так, відповідачем зроблено висновок, про порушення позивачем ч.8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» оскільки ним проведено реконструкцію квартири та побудовано господарську будівлю без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що факт виконання позивачем будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких мав місце у 2010 році.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Зміст наведеної норми свідчить, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення пов`язується з днем його виявлення лише у випадку вчинення триваючого правопорушення.

Частиною 6 ст. 96 КУпАП передбачено, що виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об`єктів I категорії складності тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п`ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад зазначеного правопорушення є триваючим, оскільки розпочинається з моменту початку виконання будівельних робіт та закінчується фактичним їх виконанням.

У спірному випадку реконструкція квартири та будівництво господарської будівлі по АДРЕСА_1 закінчена у 2010 році, що підтверджено показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та не спростовано відповідачем, а тому таке правопорушення не може вважатися триваючим у розумінні наведених правових норм.

У той же час, адміністративне стягнення до позивача застосовано 30.09.2016, тобто поза межами строків, встановлених ст. 38 КУпАП. Відтак, строк притягнення позивача до адмінвідповідальності минув, а тому позивач звільняється від відповідальності.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №159/5666/15-а.

Зважаючи на наведене відповідачем протиправно винесено оскакаржуваний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.09.2016 та постанову №229/1009/02-43/2016 від 30.09.2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., (чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Щодо тверджень представника відповідача про те, що позивачем не представлено суду акту чи довідок відповідної комісії, який би засвідчував факт пошкодження його квартири внаслідок стихії, то такі не приймаються судом до уваги, оскільки як зазначив в судовому засіданні позивач ремонтні роботи проводились власними силами в період з липня 2008 до вересня 2010, за допомогою для виділення йому коштів на усунення наслідків природної стихії що мала місце у 2008 році не звертався, що також засвідчено в суді показаннями свідків, що були допитані судом при первинному розгляді вказаної адміністративної справи, зокрема свідок ОСОБА_5 , який будучи в складі однієї з таких комісій вказав про те, що позивач не претендував на відшкодування з боку держави шкоди завданої стихією і як наслідок не звертався до комісії про фіксацію факту отримання такої. В свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б спростували покази свідків та доводи позивача.

Таким чином, у суді не спростовано факту надзвичайної аварійної ситуації, яка унеможливила життєдіяльність позивача в квартирі АДРЕСА_1 з 2008 по 2010 рік.

Враховуючи встановлення судом надзвичайної аварійної ситуації, яка унеможливила життєдіяльність позивача в квартирі АДРЕСА_1 в період з 2008 по 2010 рік та приписів п. 4.10 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, у позивача був відсутній обов`язок отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийнятий 17.02.2011, а набрав чинності 12.03.2011.

Нормою даного Закону, зокрема ст. 36, заборонено виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

З того часу замовник, як зазначено в ч. 8 ст. 36 Закону, несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

В даному випадку відповідачем не вірно застосовано норму Закону, яка визначає порушення позивача, оскільки до набирання чинності Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язку реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт не було встановлено.

Враховуючи все вище наведене винесений Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.09.2016 та постанова №229/1009/02-43/2016 від 30.09.2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., є протиправними та такими що підлягають скасуванню.

Щодо частини позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача по притягненню позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., відповідно до постанови №229/1009/02-43/2016 від 30.09.2016, то такі вимоги задоволенні не підлягають, оскільки охоплені вимогами про визнання протиправними скасування припису від 19.09.2016 та постанови №229/1009/02-43/2016 від 30.09.2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

За таких обставини, суд вважає адміністративний позов обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягаю до задоволення частково.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.09.2016.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області №229/1009/02-43/2016 від 30.09.2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, вулиця І.Франка, 4, м.Івано-Франківськ, 76000, .

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 28 грудня 2020 р.