Справа № 260/2305/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/2305/20 пров. № А/857/12849/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Стельмах П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року (суддя Гаврилко С.Є., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Ужгород, дата складання повного тексту 05.10.2020 року),

у справі №260/2305/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області,

про стягнення заробітної плати,

встановив:

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Виноградівської РДА Закарпатської області, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату в сумі 63204,90 гривень.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції від 01.10.2020 року не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, апелянт, що Розпорядженням Президента України №103/2019-рп від 09 липня 2019 року його було звільнено з посади голови Виноградівської районної державної адміністрації, у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України. Разом з тим, на день його звільнення відповідачем не проведено, у відповідності до статті 116 КЗпП України, виплату всіх сум, що належать до виплати йому на день звільнення, а саме, не виплачено заробітну плату за січень - липень 2019 року за виконання посадових обов`язків голови Виноградівської РДА. Звертає увагу на те, що ним постійно виконувались обов`язки голови Виноградівської районної державної адміністрації, оскільки йому не оголошували Розпорядження Президента України від 29.01.2019 року і фактично не було відсторонено його від посади голови Виноградівської РДА. Згідно розрахунків апелянта йому належить до виплати розмір середнього заробітку за час невиплати заробітної плати тривалістю 162 дні в сумі 62055,72 грн..

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 01.10.2020 року та прийняти постанову суду, якою позовні вимоги задоволити повністю.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 серпня 2015 року відповідно до розпорядження Президента України №646/2015-рп, позивача ОСОБА_1 було призначено головою Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області (а.с. 38).

29 січня 2019 року Президентом України було видано розпорядження №6/2019-рп "Про відсторонення ОСОБА_2 від посади голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області", яким позивача відповідно до статті 154 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України було відсторонено від посади голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області (а.с. 14).

Розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області №14-к від 01.02.2019 року "Про покладання обов`язків на ОСОБА_3 " визначено, що перший заступник голови райдержадміністрації ОСОБА_3 приступила до виконання обов`язків голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області (а.с. 42).

09 липня 2019 року Президентом України було видано розпорядження №103/2019-рп "Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області", яким позивача у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України було звільнено з посади голови Виноградівської райдержадміністрації (а.с. 16).

На підставі цього розпорядження Президента України №103/2019-рп, було видано розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації Закарпатської області від 12 липня 2019 року №50-к "Про припинення повноважень голови районної державної адміністрації", яким було визначено вважати ОСОБА_1 таким, що припинив повноваження на посаді голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області 12 липня 2019 року у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України (а.с. 44).

Також судом встановлено, що 13 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівської РДА з заявою про виплату йому заробітної плати за 2019 рік.

Листом Виноградівської районної державної адміністрації від 12 травня 2020 року №Р-162/03.1 позивача було повідомлено, що розпорядженням Президента України №6/2019-рп від 29 січня 2019 року його, відповідно до статті 154 КПК України, було відсторонено від посади голови Виноградівської районної державної адміністрації, що стало причиною невиплати йому заробітної плати (а.с. 9-10).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з урахуванням наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України). Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає Кодекс законів про працю України.

Питання відсторонення від роботи (посади) врегульовано нормами Кодексу законів про працю, Кримінального процесуального кодексу України та нормами Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до ст.46 КЗпПУ, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ч.6 ст.72 Закону України «Про державну службу», відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Абзацом 1 ч.5 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

При цьому, абз.2 ч.5 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, якщо інше не передбачено Конституцією і законами України, може бути відсторонена від виконання службових повноважень за рішенням керівника органу (установи, підприємства, організації), в якому вона працює, до закінчення розгляду справи судом.

Відповідно до частини 1, 3 статті 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину. Питання про відсторонення від посади осіб, що призначаються Президентом України, вирішується Президентом України на підставі клопотання прокурора в порядку, встановленому законодавством.

Судом першої інстанції вірно враховано, що 29 січня 2019 року позивача відсторонено від виконання обов`язків згідно розпорядження Президента України №6/2019-рп "Про відсторонення ОСОБА_2 від посади голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області".

На період відсторонення від займаної посади, розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 01 лютого 2019 року №14-к до виконання обов`язків голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області приступила перший заступник голови райдержадміністрації Костелеба- ОСОБА_4 ..

Позивач вважає, що ним постійно виконувались обов`язки голови Виноградівської районної державної адміністрації, оскільки йому не було оголошено вищевказане розпорядження Президента України №6/2019-рп від 29 січня 2019 року, а відтак і не було фактично відсторонено від посади голови Виноградівської РДА.

З цього приводу колегія суддів враховує, що в матеріалах справи немає і позивачем не надано жодного доказу того, що за період відсторонення від посади до моменту припинення повноважень позивач ОСОБА_1 фактично виконував посадові обов`язки голови Виноградівської РДА.

Водночас, в матеріалах справи наявні табелі обліку використання робочого часу працівників райдержадміністрації за період січень-липень 2019 року, з яких видно, що за цей період ОСОБА_1 значився як "відсторонений".

При цьому, як уже було вказано вище, згідно розпорядження голови Виноградівської РДА №14-к від 01.02.2019 року, на період відсторонення ОСОБА_1 від займаної посади, із 01 лютого 2019 року до виконання обов`язків голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області приступила перший заступник голови райдержадміністрації ОСОБА_3 ..

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що підстав виплачувати заробітну плату позивачу, за період відсторонення від займаної посади, у відповідача не було.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що Закон України «Про оплату праці» визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.

Відповідно до ст.1 Закон України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином, заробітна плата це винагорода, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Колегія суддів зазначає, що на законодавчому рівні встановлений спосіб відновлення прав позивача у випадку безпідставного застосування до нього відповідних заходів щодо відсторонення від роботи (посади), при чому відповідальною особою в такому випадку є держава, в той же час такої правової підстави, як виплата заробітної плати під час відсторонення в межах КПК України, не існує, а тому вважати, що відповідач не здійснюючи нарахування та виплату заробітної плати, допустив порушення прав позивача, немає підстав.

Водночас, колегія суддів також зазначає, що питання щодо правомірності Розпорядження Президента України №6/2019-рп від 29.01.2019 року про відсторонення позивача від займаної посади чи правомірності Розпорядження голови Виноградівської РДА №14-к від 01.02.2019 року про покладення обов`язків на ОСОБА_3 , не являються предметом спору у розглядуваній адміністративній справі.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги такий висновок суду не спростовують.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Згідно п.10 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №260/2305/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення заробітної плати залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови суду складено 24.12.2020 року в зв`язку із перебуванням в період з 05.12.2020 року по 23.12.2020 року головуючого судді (судді-доповідача) Гуляка В.В. у тимчасовій непрацездатності та на самоізоляції через захворювання пов`язане із вірусом «Covid-19».