Справа № 200/11407/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 р. Справа№200/11407/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Хохленков О.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85302, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Центральна, 154, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

07.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

09.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Покровського об`єднаного ПФУ Донецької області №3413 від 16.11.2020 року, йому було відмовлено в призначенні пенсії.

Покровським об`єднаним ПФУ Донецької області до пільгового стажу зараховано лише 23 роки 04 місяці 15 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 07.09.1993 року по 17.12.1993 року в ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», а також період проходження військової служби.

За таких обставин йому відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

За рішенням ПФУ, ОСОБА_1 набуде право на пенсію за віком згідно ч. З ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при умові продовження роботи на підземних умовах та наявності необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років, або після досягнення 50 років відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач не згоден з діями Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України та просить суд

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №3413 від 16.11.2020 року про відмову у призначенні йому пенсії.

2. Зобов`язати відповідача Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, розглянути повторно його заяву від 09.11.2020 року про призначення пенсії за віком на підставі ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового стажу періодів:

- навчання на курсах водія з 07.09.1993 року по 17.12.1993 року в ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»;

- проходження строкової військової служби з 27.12.1993 року по 19.05.1995 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року суд відкрив провадження по справі, призначивши до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Станом на 5 січня 2021 року відзив з боку Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не надходив, клопотання про продовження строків для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем не надано.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина 2 статті 175 КАС України).

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 , виданого 24.06.2010 року Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.9-10).

Відповідач - Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, яке є юридичною особою , 85302, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Центральна, 154 та є суб`єктом владних повноважень.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 09.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно до ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із рішенням відповідача № 3413 від 16.11.2020 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивачу до пільгового стажу не зараховано період навчання за спеціальністю водія з 07.09.1993 року по 17.12.1993 в ВП «Шахта «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» та період проходження військової служби (а.с.8-9).

Згідно із записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_3 з 05.07.1993 року по 17.12.1993 року позивач працював електрослюсарем підземним 4 р. з повним робочим днем у шахті на підприємстві ВП «Шахта «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

З 27.12.1993 року по 19.05.1995 року проходження військової служби (а.с.11-18).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» №26/111 від 26.03.2019 року, за період з 05.07.1993 року по 7.09.1993 року позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією підземного слюсаря на дільниці ПР-5, що передбачена Списком 1. За період з 07.09.1993 року по 17.12.1993 року позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією навчання по спеціальності водія (а.с.20).

Період учбової відпустки з 07.09.1993 року по 17.12.1993 року , яка надавалась під час роботи на ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», нараховувалась за тарифною ставкою електрослюсаря підземного: у серпні 1993 року - 28 днів, у вересні 1993 року - 19 днів, у жовтні 1993 року - 21 день, у листопаді 1993 року - 21 день та у грудні 1993 року - 13 днів, що підтверджується трудовою книжкою, а також довідками ВП Шахта 1- 3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» №42 02р від 17.02.2020 року про нарахування учбової відпустки та 330-02 від 3.02.2020 року про суми заробітної плати (а.с.21-22).

Згідно із копією військового квитка виданого на ім`я ОСОБА_1 , позивач у період з 27.12.1993 року по 19.05.1995 року проходив військову службу (а.с. 23-24).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Нормами статті 114 Закону № 1058 визначається порядок та умови призначення пенсі за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до п. 1 цієї статті, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28цього Закону.

За приписами ч. 4 ст. 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон 1058-IV) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом №1788(статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Отже, правова норма статті 62 вказаного Закону, передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно із Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 637.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

П. 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637 передбачає, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Крім того, відповідно до ст. 217 Кодексу законів про працю України на час додаткових відпусток у зв`язку з навчанням ст. ст. 211, 213, 216 цього Кодексу, за працівниками за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата.

З приводу наведеного, суд зазначає, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача за період з 05.07.1993 року по 17.12.1993 року, ОСОБА_1 працював на посаді підземного слюсаря на підприємстві ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» №26/111 від 26.03.2019 року, за період з 05.07.1993 року по 07.09.1993 року позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією підземного слюсаря на дільниці ПР-5, що передбачена Списком 1. За період з 07.09.1993 року по 17.12.1993 року проходив навчання по спеціальності водія.

Період учбової відпустки з 07.09.1993 року по 17.12.1993 року, яка надавалась позивачу під час роботи на ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», нараховувалась заробітна плата за тарифною ставкою електрослюсаря підземного.

Отже, враховуючи те, що за позивачем в період учбової відпустки за основним місцем роботи зберігалась середня заробітна плата, період перебування в учбовій відпустці з 07.09.1993 року по 17.12.1993 року повинен бути зарахований до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 .

Отже, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується насамперед відповідними записами у його трудовій книжці.

Щодо не зарахування позивачу до пільгового стажу періоду проходження військової служби з 27.12.1993 року по 19.05.1995 року, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з доповненнями, внесеними Законом України від 02 червня 2005 року № 2636-ІV, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призиву на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що до початку проходження військової служби, позивач працював електрослюсарем підземним, на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», а після проходження строкової військової служби продовжив працювати на тому ж підприємстві електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів його навчання на курсах водія з 07.09.1993 року по 17.12.1993 року, а також строкової військової служби з 27.12.1993 року по 19.05.1995 року.

Таким чином, з урахуванням представлених суду письмових доказів, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій під час відмови позивачеві в призначенні пенсії.

Відповідно до статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України,у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з вимогами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Відповідно до п. 10 ч. 2ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з вимог частини першої статті 139 КАС України, за якими при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом був сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.

Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, суд приходить до висновку з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, як суб`єкта владних повноважень, на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 840,80 грн., які були понесені позивачем при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (85302, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Центральна, 154, ) №3413 від 16.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (85302, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Центральна, 154, ) розглянути повторно заяву від 9.11.2020 року про призначення пенсії за віком на підставі ч. З ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періодів: навчання на курсах водія з 7.09.1993 року по 17.12.1993 року в ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»; проходження строкової військової служби з 27.12.1993 року по 19.05.1995 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (85302, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Центральна, 154, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 05 січня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Хохленков