Справа № 240/7069/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7069/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

28 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 09.06.2014 по 02.08.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 13.01.2015 у справі №284/2234/14-а за період з 09.06.2014 по 02.08.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 04.12.2019.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що основною умовою для нарахування компенсації втрати частини доходів є наявність вини пенсійного органу. Водночас, нараховані позивачці кошти виплачені після отримання коштів з органу Казначейства відповідно до положень Порядку №649, тому затримка виконання судового рішення відбулася з поважних причин. Крім того, відповідач стверджує, що виплата на підставі судового рішення має разовий характер та не підпадає під визначення доходів, передбачене Законом №2050.

Відзив позивачки на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення Серії НОМЕР_1 від 01.02.1995 (а.с.14).

Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 13.01.2015 у справі №284/2234/14-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області в частині визначення ОСОБА_1 розміру виплат, передбачених ст.ст.39, 51 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', за період з 09.06.2014 по 02.08.2014; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, (ст.39 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'') у розмірі, що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам, визначеним Законом України ''Про Державний бюджет України на 2014 рік, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, (ст.51 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'') із розрахунку 25 процентів мінімальної пенсії за віком, що визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України ''Про Державний бюджет України на 2014 рік'', за період з 09.06.2014 по 02.08.2014 з урахуванням виплачених коштів (а.с.6).

На виконання вказаного судового рішення 04.12.2019 відповідач виплатив позивачці 6767,41 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с.4).

17.04.2020 позивачка звернулась до відповідача із заявою про отримання компенсації втрати частини доходів (а.с.9).

Листом від 24.04.2020 Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області листом повідомило позивачку про те, що належні суми виплат на виконання постанову Народицького районного суду Житомирської області від 13.01.2015 у справі №284/2234/14-а позивачка отримала у порядку черговості відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (а.с.10).

Не погодившись з вказаною відповіддю, позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що несвоєчасна виплата ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відбулась з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, тому позивачка має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Ст. 2 Закону №2050-ІІІ передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст.3 Закону №2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати від 21 лютого 2001 р. №159 (далі - Порядок №159).

Відповідно до п.2 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, оскільки пенсія є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ та п.3 Порядку №159, то у зв`язку з виплатою ОСОБА_1 сум підвищення до пенсії на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 13.01.2015 у справі №284/2234/14-а, підлягають застосуванню положення Закону №2050-ІІІ.

П.4 Порядку №159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

З урахуванням вищенаведеного основною умовою для виплати передбаченої Законом №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є затримка виплати нарахованих доходів (в тому числі пенсії) на один і більше календарних місяців. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даній справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Строки виплати пенсії встановлені ч.1 ст.47 Закону №1058-IV, згідно з якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 13.01.2015 у справі №284/2234/14-а відповідач виплатив ОСОБА_1 суми підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, за період з 09.06.2014 по 02.08.2014 у розмірі 6767,41 грн лише 04.12.2019 (а.с.4).

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що виконання судового рішення в частині виплати присуджених сум здійснювалось відповідно до положень Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 649, є необґрунтованими, оскільки вказаний порядок не спростовує обов`язку відповідача виплачувати належні пенсіонеру суми у встановлений законом строк. В свою чергу права позивачки не можуть бути поставлені у залежність від бюджетних асигнувань, тому посилання відповідача на відсутність коштів не можуть бути визнані поважною причиною невиконання ним своїх зобов`язань.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року слід залишити без змін.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зупинення апеляційного провадження до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.5 ч.2 ст.238 КАС України Суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження відповідач зазначає про те, що у межах касаційного перегляду справи №510/1286/16-а Велика Палата Верховного Суду, зокрема, розглядає питання щодо особливостей застосування строків звернення до суду у справах, пов`язаних з невиплатою пенсій.

Ч.2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень КАС України в редакції, чинній на момент подання ОСОБА_1 позовної заяви у даній справі, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач виплатив належні ОСОБА_1 суми підвищення до пенсії 04.12.2019.

При цьому з адміністративним позовом у даній справі позивачка звернулася 13.05.2020.

Отже, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у встановлений КАС України строк.

Таким чином, доводи клопотання про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-, є необґрунтованими, тому в задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 грудня 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.