Справа № 380/5108/20
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року справа № 380/5108/20

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача директора Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації Паски Олега Володимировича про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації Паски Олега Володимировича № 03-12/18 від 18.06.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу дошкільної, загальної середньої освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації або у разі відсутності такої посади на іншій рівнозначній посаді якою є посада начальника відділу дошкільної, загальної середньої освіти та позашкільної роботи Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації з 19.06.2019;

- стягнути на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на посаді з вирахуванням відповідних загальнообов`язкових внесків і платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не вважається зміною істотних умов державної служби зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не пов`язана із зміною функцій державного органу та основних посадових обов`язків. Враховуючи новий штатний розпис, відбулася ліквідація Відділу дошкільної, загальної середньої освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації з паралельним створенням нового відділу дошкільної, загальної середньої освіти та позашкільної роботи Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації без зміни функцій та основних посадових обов`язків, без скорочення чисельності або штату працівників. Тобто, реорганізація була формальною, фактично проведеною лише для звільнення працівників. Вказує, що роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Звертає увагу, що позивача звільнено на підставі п. 6 ст. 83 Закону України «Про державну службу», а саме: «незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов». Проте, позивач не відмовлялась від подальшого проходження державної служби.

Ухвалою від 03.07.2020 прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Представник відповідача директор Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації подав до суду відзив на позовну заяву від 24.07.2020 (вх. № 37049). Зазначає, що відповідно до норм Закону України «Про державну службу» якщо протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби на запропонованих умовах із зміною істотних умов державної служби. На ім`я директора Департаменту від позивача надійшла заява про бажання продовжувати роботу у Департаменті, без зазначення посади відповідно до запропонованого переліку. На вищезазначену заяву ОСОБА_1 листом було запропоновано уточнити на якій саме посаді, із переліку запропонованих заявник має намір продовжити проходження державної служби. Відтак, від позивача надійшла чергова заява згідно якої позивач відмовляється від запропонованих посад. Просить відмовити в задоволенні позрову.

10.08.2020 представник відповідача директор Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації подав до суду пояснення ( вх. № 39461), (вх. № 30482). Вказує, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Регулювання правовідносин із вступом, проходженням та припиненням державної служби регулюються Законом України «Про державну службу» як спеціальним, а норми законодавства про працю поширюються на позивача у частині відносин, не врегульованих Законом України «Про державну службу».

Протокольною ухвалою від 11.08.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 16.12.2020 позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити.

В судовому засіданні 16.12.2020 представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог зх підстав викладених у відзиві на позовну заяву та поясненнях, просив відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання 16.12.2020 третя особа не прибула, про причини неприбуття суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки.

За приписами ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, суд розглянув справи за відсутності третьої особи.

В судовому засіданні 16.12.2020 суд заслухав пояснення сторін та перейшов до письмового прадження. Сторони підтримали перехід до розгляду справи в письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 займала посаду державної служби начальника відділу дошкільної, загальної середньої освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкіної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації.

19.05.2020 ОСОБА_2 ознайомлено із повідомленням від 15.05.2020 № 13-10/1021, згідно з яким у зв`язку із зміною структури департаменту освіти і науки та введенням в дію з 15.06.2020 штатного розпису департаменту (наказ департаменту від 15.05.2020 № 03-11/77) і Положення про департамент освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 13.05.2020 № 299/0/5-20, повідомлено про зміну істотних умов державної служби, а саме ліквідація в складі департаменту управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки та відповідно посади начальника відділу дошкільної, загальної середньої освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки. При цьому повідомлено про можливість, за згодою позивача, з врахуванням кваліфікації, переведення на іншу, одну з нижче запропонованих посад, а саме: головного спеціаліста відділу інновацій, дистанційного навчання, координації діяльності закладів вищої освіти і науки, професійної освіти управління інновацій, дистанційного навчання, координації діяльності закладів вищої освіти і науки, професійної освіти, планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку і звітності департаменту, на умовах строкового трудового договору та час відсутності основного працівника у зв`язку з відпусткою для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; спеціаліста відділу дошкільної, загальної середньої освіти та позашкільної роботи управління дошкільної, загальної середньої освіти, позашкільної роботи, кадрового, організаційного та інформаційного забезпечення департаменту; секретаря керівника відділу кадрового, інформаційного та організаційного забезпечення департаменту; головного спеціаліста відділу з питань ліцензування та атестації навчальних закладів при департаменті освіти і науки облдержадміністрації.

15.06.2020 ОСОБА_1 подала заяву до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації (вх. № 07-06/1233) відповідно до якої повідомила про бажання продовжувати роботу в Департаменті освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації та просить запропонувати всі наявні посади відповідно до кваліфікації згідно з штатним розписом введеним в дію з 15.05.2020.

Листом від 16.06.2020 № 03-08/1245 Департамент освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації повідомив ОСОБА_1 про те, що повідомленням від 15.05.2020 № 03-10/1021 запропоновано наявні вакантні посади в департаменті освіти і науки і запропоновано подати, у разі згоди, заяву про переведення на одну із запропонованих посад. Із заяви від 15.06.2020 року до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації вбачається згода на продовження проходження державної служби. Разом з тим, у заяві не зазначено на яку із запропонованих посад надана згода на переведення. Зазначено про прохання невідкладно подати до 18 червня доповнену і уточнену заяву про переведення на вакантну посаду.

17.06.2020 ОСОБА_1 подала заяву до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації (вх. № 02-12/341) відповідно до якої повідомлено про ненадання згоди на переведення на посади запропоновані згідно повідомлення від 15.05.2020 № 03-10/1021. Просить запропонувати всі наявні посади відповідно до кваліфікації згідно з штатним розписом введеним в дію з 15.05.2020 та надає згоду на продовження проходження державної служби на посаді начальника відділу дошкільної, загальної середньої освіти та позашкільної роботи, що є фактино функціональним правонаступником займаної посади та/або іншій посаді, що відповідає кваліфікації та займаній посаді.

Назаком директора Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 № 03-12/18 від 18.06.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідно до ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", п. 6 ст. 83, ст. ст. 87, 89 Закону України "Про державну службу" позивача звільнено із посади начальника відділу дошкільної, загальної сердньої освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації через незгоду на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов, 18.06.2020.

Позивач, не погоджуючись із наказом директора Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації Паски Олега Володимировича № 03-12/18 від 18.06.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до частин 1-3 статті 5 Закону № 889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Статтею 43 Закону № 889-VIII визначено, що зміною істотних умов державної служби вважається зміна:

1) належності посади державної служби до певної категорії посад;

2) основних посадових обов`язків;

3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення;

4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу;

5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 30 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Таким чином, статтею 43 Закону № 889-VIII встановлено вичерпний перелік випадків, наявність яких свідчить про зміну істотних умов державної служби.

Підстави для припинення державної служби визначено частиною першою статті 83 Закону №889-VІІІ, відповідно до пункту 6 якої державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

Згідно з частиною 3 вказаної статті у разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 6 і 7 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

При цьому, аналіз абзацу 2 частини 4 статті 43 у системному зв`язку із пунктом 6 частини першої статті 83 Закону №889-VІІІ свідчить, що у випадку коли державний службовець не згідний на зміну істотних умов державної служби (у разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби) і він подав заяву про відповідне звільнення, таке звільнення відбувається на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону №889-VІІІ.

Тобто, для застосування пункту 6 статті 83 Закону №889-VІІІ як підстави для припинення державної служби, має бути сукупність двох обставин:

- незгода державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби;

- подання державним службовцем заяви на звільнення на підставі пункту 6 частини 1 статті 83 Закону №889-VІІІ.

Разом з тим, аналіз абзацу 2 частини 4 статті 43 дає підстави стверджувати, що подання заяви про звільнення або про переведення на іншу запропоновану йому посаду є правом, а не обов`язком державного службовця.

Судом встановлено, що згідно наказу Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації від 15.05.2020 № 03-11/77 "Про введення в дію штатного розпису" ліквідовано з 15.06.2020 у структурі Департаменту, зокрема, посаду начальника відділу дошкільної, загальної сердньої освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки. Введено у структуру Департаменту з 15.06.2020, зокрема, посаду начальника відділу дошкільної, загальної середньої освіти та позашкільної роботи управління дошкільної, загальної середньої освіти, позашкільної роботи, кадрового, організацйного та інформаційного забезпечення.

Суд вказує, що зміна структури Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації не віднесена до обставин, з якими законодавець пов`язує зміну істотних умов праці.

Згідно оскаржуваного наказу, як на підставу припинення державної служби відповідачем також вказано статтю 87 Закону №889-VІІІ, якою регулюються правовідносини щодо припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

Згідно до частини першої вказаної статті підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;

1-1) ліквідація державного органу;

2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;

3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;

4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Згідно з частиною другою цієї ж статті підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення може бути нез`явлення державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд або більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності (без урахування часу відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами), якщо законом не встановлено більш тривалий строк збереження місця роботи (посади) у разі певного захворювання.

За державним службовцем, який втратив працездатність під час виконання посадових обов`язків, посада зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Відповідно до частини третьої статті 87 Закону №889-VІІІ суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту.

Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.

У разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат (частина четверта статті 87).

Згідно з частиною п`ятою статті 87 Закону №889-VІІІ наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.

Як видно із повідомлення від19.05.2020 ОСОБА_2 ознайомлено із повідомленням від 15.05.2020 № 13-10/1021, згідно з яким у зв`язку із зміною структури департаменту освіти і науки та введенням в дію з 15.06.2020 штатного розпису департаменту (наказ департаменту від 15.05.2020 № 03-11/77) і Положення про департамент освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 13.05.2020 № 299/0/5-20, повідомлено про зміну істотних умов державної служби, а саме ліквідація в складі департаменту управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки та відповідно посади начальника відділу дошкільної, загальної середньої освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки.

На підставі аналізу положень статті 43 Закону № 889-VIII судом встановлено, що зміна структури Департаменту освіти і науки ЛОДА не віднесена до обставин, з якими законодавець пов`язує зміну істотних умов праці.

Натомість, наслідком зміни структури Департаменту освіти і науки ЛОДА є скорочення штату або чисельності працівників та означає, що посада, яку раніше обіймав працівник, виводиться із штатного розпису, що є однією із підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, передбаченою частиною першою статті 87 Закону №889-VІІІ.

Фактичні обставини справи свідчать про підміну відповідачем підстав звільнення позивача.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.3 Інструкції №58 визначено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Згіно запису у трудовій книжці позивача позивача фактично звільнено пункту 6 частини 1 статті 83 Закону №889-VІІІ.

Натомість оскаржуваний наказ містить посилання на дві норми Закону №889-VІІІ, якими регулюються різні підстави припинення державної служби, а саме пункт 6 частини 1 статті 83 Закону №889-VІІІ та стаття 87 Закону №889-VІІІ.

Вказане свідчить про невідповідність записів у трудовій книжці позивача спірному наказу, що є порушенням вимог пункту 2.3 Інструкції №58.

Суд звертає увагу, що за своєю юридичною природою такі норми передбачають різні підстави для припинення державною служби. Кожна з вказаних норм є самостійною підставою для припинення державної служби та не може існувати одночасно.

Окрім того, пункт 3 оскаржуваного наказу містить вказівку відділу планово-фінансової діяльності , бухгалтерського обліку і звітності Департаменту виплатити позивачу вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат та всі належні нараховані йому суми.

Суд звертає увагу, що згідно до частини 3 статті 83 Закону №889-VІІІ у разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 6 частини 1 цієї статті, як про це зазначено у трудовій книжці позивача, державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Тоді як, у разі звільнення з державної служби на підставі норм статті 87 Закону №889-VІІІ державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Таким чином, спірним наказом позивачу передбачено виплату вихідної допомоги у розмірі, який встановлених для державних службовців, що підлягають звільненню на підставі статті 87 Закону №889-VІІІ.

Розмір нарахованої та виплаченої позивачу вихідної допомоги свідчить про невідповідність вказаної у трудовій книжці підставі звільнення фактичній підставі звільнення.

Як встановлено судом, 15.06.2020 ОСОБА_1 подала заяву до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації (вх. № 07-06/1233) відповідно до якої повідомила про бажання продовжувати роботу в Департаменті освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації та просить запропонувати всі наявні посади відповідно до кваліфікаційї згідно з штатним розписом введеним в дію з 15.05.2020.

17.06.2020 ОСОБА_1 подала заяву до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації (вх. № 02-12/341) відповідно до якої повідомлено про ненадання згоди на переведення на посади запропоновані згідно повідомленням від 15.05.2020 № 03-10/1021. Просить запропонувати всі наявні посади відповідно до кваліфікаційї згідно з штатним розписом введеним в дію з 15.05.2020 та надає згоду на продовження проходження державної служби на посаді начальника відділу дошкільної, загальної середньої освіти та позашкільної роботи, що є фактино функціональним правонаступником займаної посади та/або іншій посаді, що відповідає кваліфікації та займаній посаді.

Заява ж про переведення на іншу запропоновану їй посаду або про звільнення на підставі пункту 6 частини 1 статті 83 Закону №889-VІІІ позивачем не подавалася.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для звільнення позивача на підставі пункту 6 частини 1 статті 83 Закону №889-VІІІ.

Відмова позивача від переведення на запропоновані посади, як обґрунтування відповідачем законності оскаржуваного наказу, відповідно до вимог частини 4 статті 43 Закону №889-VІІІ, не є підставою для припинення державної служби, а має чіткий правовий наслідок - державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Встановлені обставини справи свідчать, що ОСОБА_1 попереджено про зміну істотних умов державної служби згідно з пунктом 5 частини 3 статті 43 і можливе майбутнє звільнення саме за правилами пункту 6 частини 1 статті 83 Закону №889-VІІІ, що фактично не є зміною істотних умов державної служби, а звільнено (припинено державну службу) позивача за зовсім іншими підставами, визначеними статтею 87 Закону №889-VІІІ.

Оскільки відповідачем порушено процедуру припинення державної служби ОСОБА_1 , що є достатньою підставою для скасування наказу директора Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації Паски Олега Володимировича № 03-12/18 від 18.06.2020 Про звільнення ОСОБА_1 », судом не надається оцінка іншим обставинам, які мали місце в межах спірних правовідносин, в тому числі щодо наявності інших посад і переважного права позивача на залишенні на роботі.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття оскаржуваного наказу.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку оскаржуваному наказу, суд дійшов висновку, що такий не відповідає вимогам Закону №889-VІІІ та критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, тому його слід визнати протиправним і скасувати, задовольнивши позовні вимоги в частині щодо його оскарження.

Щодо позовної вимоги про поновлення на попередній або рівнозначній посаді, суд зазначає таке.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді, яку вонаобіймала до звільнення чи на рівнозначній посаді, у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, встановленого законом.

Частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою про доходи ОСОБА_1 від 17.07.2020 №04-10/148 заробітна плата позивача за квітень 2020 року становила 12344 грн, за травень 2020 року - 9745,26 грн. Таким чином, середньоденний заробіток позивача становив 552,23 грн (12344 грн + 9745,26 грн: 40 робочих днів), середньомісячна - 11044,63 грн.

З урахуванням кількості робочих днів вимушеного прогулу за період з 19.06.2020 по 28.12.2020 (133 робочих днів), розмір заробітної плати, що підлягає виплаті позивачу становить 73446,59 грн (133 х 552,23 грн ) з якого слід відрахувати обов`язкові податки та збори.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставний, обґрунтований та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до пунктів 2,3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Тому рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Розмір грошового забезпечення за один місяць, обрахований відповідно до пункту 8 Порядку, та стягнення якого підлягає до негайного виконання у зв`язку з поновленням на посаді, становить 11044,63 грн .

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іденифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації (вуд. Просвіти, 4А, м. Львів, код ЄДОРПОУ 38557639), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача директора Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації Паски Олега Володимировича (вуд. Просвіти, 4А, м. Львів) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації Паски Олега Володимировича № 03-12/18 від 18.06.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу дошкільної, загальної середньої освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи управління дошкільної, загальної середньої, професійної освіти, соціального захисту, позашкільної та виховної роботи, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації або на рівнозначній посаді з 19.06.2020.

4. Стягнути із Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.06.2020 по 28.12.2020 в розмірі 73446,59 грн без урахування сум обов`язкових до сплати податків та внесків.

5. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 11044,63 грн без урахування сум обов`язкових до сплати податків та внесків, звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 28.12.2020.

Суддя Костецький Н.В.