Справа № 477/1993/20
Суддя: Глубоченко С. М.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1993/20
Провадження №2-а/477/22/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судових засідань Спіркіної М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від 06 жовтня 2020 року серії ДПО18 №668406 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 06 жовтня 2020 року він керував транспортним засобом автомобілем марки «HONDA CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 382 км + 300 м автодороги М-07«Київ-Ковель-Яготин» та близько 15.20 годині був зупинений на стаціонарному посту співробітником Управління патрульної поліції у Волинській області старшим сержантом поліції Кондратюком Р.В., який склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 1 статті 122 КУпАП. У постанові зазначено, що він порушив підпункт «б» пункту 2.1, підпункт «ґ» пункту 2.1, пункт 2.4, пункт 8.5.1 Правил дорожнього руху України, а саме, не виконав вимогу дорожньої розмітки пункту 1.18 Правил дорожнього руху України на дозволений поворот праворуч, здійснив поворот ліворуч, не пред`явив на перевірку документи. Однак, висновки про порушення ним правил дорожнього руху не відповідають дійсності, постанова про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 1 статті 122 КУпАП винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки не зазначено в постанові будь-яких допустимих доказів вчинення таких правопорушень.

Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року позовна заява прийнята до розгляду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14 грудня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за відсутності представника за наявними матеріалами у справі.

Заперечуючи проти задоволення позову представник відповідача у відзиві зазначив, що 06 жовтня 2020 року поліцейським роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Кондратюком Р.В. при здійснені патрулювання о 15.20 год було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення водієм транспортного засобу автомобіля марки «HONDA CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який не виконав вимоги пункту 1.18 Правил дорожнього руху України, здійснив рух ліворуч, при дозволеному русі лише праворуч, порушивши пункт 8.5.1 Правил дорожнього руху України. Після зупинки останнього при перевірці документів, водій відмовився на вимогу працівника поліції надати реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), чим порушив пункт 2.1 Правил дорожнього руху України. Оскаржувана постанова винесена в межах повноважень та повністю відповідає приписам КУпАП.

У судовому засіданні 18 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 у вступному слові позовні вимоги підтримав, з підстав, що викладені ним у позовній заяві, просив його задовольнити та скасувати оскаржувану постанову. Наголошував, що повністю не погоджується із оскаржуваною постановою, оскільки вона винесена протиправно. Він вимог розмітки не порушував, оскільки в місці виїзду з автозаправної станції відсутня дорожня розмітка, яка забороняє здійснити поворот ліворуч та наявна дорожня розмітка, передбачена пунктом 1.11 Правил дорожнього руху України, яка дозволяє здійснити водію такий виїзд на проїжджу частину. Крім цього, зазначив, що у нього наявний електронний поліс №156145824 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що він повідомляв співробітнику поліції, якому не відмовляв у його наданні. Працівник поліції пред`явив йому вимогу про надання документів у той час, як він розмовляв з оперативним працівником спецлінії «102» телефоном.

Відповідач у судові засідання свого представника не направив, у поданому суду відзиві просив справу розглянути за відсутності представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 268 КАС України, неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу 24 грудня 2020 року не здійснювалося.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд установив наступе.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України та іншими нормативними актами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, з подальшими змінами (далі ПДР України).

Відповідно до пункту 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично дорожній мережі.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху врегульований Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Постанова повинна містити, зокрема: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (стаття 283 КУпАП).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДОП18 №668406 від 06 жовтня 2020 року, винесеної поліцейським роти з обслуговування м. Ковель Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області старшим сержантом Кондратюком Р.В., вбачається, що 06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «HONDA CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 382 км + 300 м автодороги М-07«Київ-Ковель-Яготин» о 15.20 годині не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18, яка дозволяє поворот праворуч, здійснивши поворот ліворуч, під час перевірки не пред`явив документи, тобто порушив підпункт «б» пункту 2.1, підпункт «ґ» пункту 2.1, пункт 2.4, пункт 8.5.1 ПДР України (а.с.5).

Оскаржуваною постановою позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 1 статті 122 КУПАП адміністративним правопорушенням визнається, в тому числі, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Пунктом 8.5.1 ПДР України передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису наданого позивачем, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що дорога при виїзді із заправної станції має по дві смуги руху в кожному напрямку, на якій нанесено дорожню розмітку у виді суцільної та переривчастої лінії, яка поділяє транспортний потік протилежних напрямків на ділянках доріг, де перестроювання дозволено лише з однієї смуги та позначає місця, призначені для розвороту, в`їзду і виїзду з майданчиків для стоянки тощо (дорожня розмітка 1.11), а дорожня розмітка 1.18 при виїзді із заправної станції «БРСМ нафта» відсутня (а.с.10).

Відповідно до пункту 8.5-1 ПДР України дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху.

В розумінні частини 1 статті 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно з підпунктом «б» пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Водій механічного транспортного засобу повинен мати поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (підпункт «ґ» пункту 2.1 ПДР України).

Відповідно до пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

З наданого відповідачем відеозапису (а.с.39) не вбачається прямої відмови позивача від пред`явлення документів працівнику поліції, проте він уважав вимоги поліцейського неправомірними, повідомив, що у нього є поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в електронному вигляді, намагався викликати поліцію за телефоном спецлінії «102» та телефоном спілкувався в салоні автомобіля з оперативним працівником указаної спецлінії, повідомляючи обставини зупинення його транспортного засобу та дій поліцейського.

Зазначена обставина, з урахуванням позиції позивача ОСОБА_1 , наданої в судовому засіданні, що він не відмовлявся надати документи для перевірки, викликає обґрунтований сумнів у відсутності даного документа у водія під час винесення оскаржуваної постанови, або відмову у його наданні, про що зазначено у постанові.

Разом з тим, відеозапис не містить моменту вчинення водієм адміністративного правопорушення (невиконання вимоги дорожньої розмітки 1.18, яка дозволяє поворот праворуч). Наданий відеозапис фіксує розмову працівника поліції з водієм, розгляд справи про адміністративне правопорушення та оголошення постанови біля кабіни транспортного засобу вже після його зупинки.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 90 КАС України).

Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП, що є підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 241-246, 286, 297 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДОП18 №668406 від 06 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ С.М.ГЛУБОЧЕНКО