Справа № 280/3717/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2020 року м.Дніпросправа № 280/3717/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 280/3717/20 (суддя Семененко М.О., повний текст рішення складно 21.08.2020р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Комунарського районного суду міста Запоріжжя про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі відповідач-1), Комунарського районного суду міста Запоріжжя (далі відповідач-2), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила:

- зобов`язати керівника апарату Комунарського районного суду міста Запоріжжя видати наказ про встановлення доплати за виконання позивачем обов`язків тимчасово відсутнього працівника а саме секретаря судового засідання у період за березень та квітень 2020 року, з урахуванням складності, характеру, обсягу, а також ступеня використання робочого часу та тарифної ставки працівника;

- зобов`язати відповідача-1 здійснити виплату на підставі наказу керівника апарату Комунарського районного суду міста Запоріжжя за виконання почивачем обов`язків тимчасово відсутнього працівника, а саме секретаря судового засідання, у період за березень та квітень 2020 року, з урахуванням складності, характеру, обсягу, а також ступеня використання робочого часу та тарифної ставки працівника.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що під час роботи на посаді помічника судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя. У період з березня по квітень 2020 року крім обов`язків помічника судді також виконувала обов`язки секретаря судового засідання у зв`язку з відсутністю останнього на робочому місці. Позивач звернулась до керівника апарату Комунарського районного суду міста Запоріжжя із заявою про здійснення доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, однак у здійсненні доплати відмовлено..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодилась позивач, була подана апеляційна скарга. У скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, помилкове застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Оскільки нормами Законів України «Про судоустрій і статус суддів», «Про оплату праці» і нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, що регулюють умови оплати праці працівників патронатних служб, у тому числі в системі правосуддя, які є спеціальними щодо спірних правовідносин, не врегульовано питання щодо розміру доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, то застосуванню підлягають норми трудового законодавства, тобто норми Кодексу законів про працю України.

Відповідач-1 направив письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві відповідач стверджує, що вважає вірними висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні, а рішення законним і обґрунтованим. Посилається на тимчасове виконання позивачем повноважень секретаря судового засідання під час відсутності останнього у разі неможливості замінити його іншим секретарем, що входить до посадових обов`язків помічника судді. Звертає увагу, що ОСОБА_2 у вказаний період виконувала роботу, передбачену трудовим договором, а не здійснювала обов`язки тимчасово відсутнього працівника у розумінні положень КЗпП.

Відповідач-2 своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

З урахуванням вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що наказом керівника апарату Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10.02.2020 №17ос-к ОСОБА_1 призначено на посаду помічника судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя тимчасово, за її згодою на період повноважень судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 та на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку постійного працівника ОСОБА_4 з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується Комунарським районним судом міста Запоріжжя, ОСОБА_1 у період з березня по квітень 2020 року окрім обов`язків помічника судді також виконувала повноваження секретаря судового засідання, який був тимчасово відсутній у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та перебуванням у відпустці. Вказане підтверджується довідками від 01.07.2020, від 24.07.2020 судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя Варнавської Л.О, копіями судових рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень, наданих до матеріалів справи, з яких вбачається, що відповідні судові рішення ухвалені за участю секретаря судового засідання Гешевої Ю.Л., інформацією про причини невиконання секретарем судового засідання Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_5 у березні квітні 2020 року від 19.06.2020 №02-29/45/2020.

04.05.2020 позивач звернулась до керівника апарату Комунарського районного суду міста Запоріжжя із заявою про встановлення доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутнього секретаря судового засідання у березні та квітні 2020 року.

Листом Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29.05.2020 №02-29/32/2020 з посиланням на роз`яснення ТУ ДСАУ в Запорізькій області від 26.05.2020 №08-04/1752 повідомлено про відсутність підстав для встановлення доплат. У листі зазначено, що відповідно до частини 2 статті 105 КЗпП розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі. В Комунарському районному суді міста Запоріжжя колективний договір не укладався. Згідно Положення про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 №21 (далі Положення №21) оплата праці помічника судді встановлюється відповідно до Законів України «Про судоустрій і статус суддів», «Про оплату праці» і нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, що регулюють умови оплати праці працівників патронатних служб, у тому числі в системі правосуддя. Умовами оплати праці працівників патронатних служб у державних органах, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1112, не передбачено встановлення працівникам патронатних служб доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. До листа додано копію відповіді ТУ ДСАУ в Запорізькій області від 26.05.2020 №08-04/1752.

Не погодившись з відмовою встановити доплату за виконання обов`язків тимчасово відсутнього секретаря судового засідання у березні та квітні 2020 року, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд послався на те що виявивши бажання зайняти посаду помічника судді, позивач погодилась з тим, що за дорученням судді на неї може бути покладено обов`язок здійснювати повноваження секретаря судового засідання під час його відсутності у разі неможливості замінити його іншим секретарем, отже покладення на помічника судді виконання повноважень секретаря судового засідання обумовлено процесуальним законодавством, Положенням №21 та посадовою інструкцією помічника судді, здійснюється без його згоди та за дорученням безпосереднього керівника - судді, отже охоплюється трудовим договором та не відповідає ознакам виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, з огляду на наступне.

01.05.2016 набув чинності Закон України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), згідно з преамбулою якого він визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Пунктом 18 частини 3 статті 3 Закону №889-VIII передбачено, що дія цього Закону не поширюється на працівників патронатних служб.

Згідно з положеннями статті 92 Закону №889-VIII до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41-43-1, 49-2 та частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України.

Особливості патронатної служби в судах, органах та установах системи правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

Нормативні основи правового статусу помічника судді визначені в Законі України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Відповідно до положень статті 157 Закону №1402-VIII кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Помічники суддів з питань підготовки справ до розгляду підзвітні лише відповідному судді.

Єдині засади й умови діяльності, правовий статус особи, яка займає посаду помічника судді, визначає Положення №21.

Відповідно до пункту 1 Положення №21 посади помічників судді належать до посад патронатної служби, на які не поширюється дія Закону України "Про державну службу", крім статті 92 Закону України "Про державну службу".

Пунктами 2 - 4 Положення №21 визначено, що помічник судді - це працівник патронатної служби у суді, який забезпечує виконання суддею повноважень щодо здійснення правосуддя.

Помічник судді є працівником апарату суду.

Помічник судді з питань підготовки та організаційного забезпечення судового процесу підзвітний лише відповідному судді. Суддя є його безпосереднім керівником.

Обов`язки помічника судді визначаються посадовою інструкцією, яка затверджується керівником апарату суду за погодженням із зборами суддів відповідного суду.

З усіх інших питань, у тому числі щодо дотримання трудової дисципліни, помічник судді підзвітний керівнику апарату суду в межах його повноважень.

На помічника судді поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39 -1, 41 - 43 -1, 49 -2 та частини 3 статті 184 Кодексу законів про працю України.

Як зазначено у пункті 15 Положення №21 оплата праці помічника судді встановлюється відповідно до Законів України Про судоустрій і статус суддів, Про оплату праці і нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, що регулюють умови оплати праці працівників патронатних служб, у тому числі в системі правосуддя.

Керівник апарату суду має право, за поданням безпосереднього керівника, у межах затвердженого фонду оплати праці відповідного суду помічнику судді:

- установлювати: надбавку за інтенсивність праці; надбавку за виконання особливо важливої роботи - до 100 відсотків посадового окладу;

- здійснювати: преміювання відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах фонду преміювання відповідного суду;

- надавати: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати помічника судді;

- виплачувати: надбавку у відсотках до посадового окладу за вислугу років у державних органах у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків посадового окладу; матеріальну допомогу для оздоровлення під час надання щорічної відпустки в розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати помічника судді.

Статтею 2 Закону України Про оплату праці визначено структуру заробітної плати.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За загальним правилом норми спеціального законодавства є пріоритетними перед нормами загального, тобто, норми КЗпП (крім статей 39 -1, 41 - 43 -1, 49-2 та частини 3 статті 184) підлягають застосуванню у відносинах щодо проходження патронатної служби, у тому числі в системі правосуддя, у разі, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано такі правовідносини.

Позивач посилається на статтю 105 КЗпП, оскільки вважає, що у відповідності до вказаної норми має право на доплату у зв`язку виконанням обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Відповідно до статті 105 КЗпП працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Аналізуючи вказану статтю 105 КЗпП Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 у справі №824/238/19-а (провадження №К/9901/25904/19) зазначив, що виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника характеризується наступним чином:

- виконання додаткових обов`язків у цьому разі означає фактичну заміну працівника, тимчасово відсутнього з причин, які дозволяють зберігати за відсутнім працівником місце роботи (відрядження, відпустка тощо);

- поряд з виконанням додаткових функцій працівник продовжує виконувати свою основну роботу, яка передбачена трудовим договором;

- виконання додаткових обов`язків відбувається протягом його робочого дня, який встановлений умовами укладеного з ним трудового договору;

- виконання додаткових обов`язків оформлюється наказом керівника підприємства про покладання додаткових функцій з виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника;

- призначення працівника виконуючим обов`язки тимчасово відсутнього працівника здійснюється за згодою працівника, якого призначають;

- відповідно до статті 105 КЗпП України працівнику також провадиться доплата за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника;

- порядок оплати праці встановлюється на підставі положень колективного договору та вказується у відповідному наказі.

Отже, передумовою для виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, крім іншого, є згода самого працівника, а також оформлення відповідного наказу керівником підприємства, установи, організації про покладення на нього додаткових обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Разом з тим, покладення на помічника судді обов`язків щодо виконання повноважень секретаря судового засідання має певні особливості, оскільки здійснюється не за наказом керівника апарату суду, а за дорученням судді, який самостійно визначає необхідність та доцільність виконання помічником таких повноважень, при цьому згода помічника судді не вимагається.

Зазначене зумовлено перш за все нормами процесуального законодавства, яке передбачає, що помічник судді за дорученням судді (головуючого у судовій колегії) може за відсутності секретаря судового засідання здійснювати його повноваження (частина 3 статті 66 ЦПК, частина 3 статті 63 ГПК та частина 3 статті 62 КАС).

Адже і помічник судді, і секретар судового засідання мають статус інших учасників судового процесу (статті 65 ЦПК, 62 ГПК та 61 КАС).

Нормами процесуального законодавства визначено як перелік повноважень помічника судді (статті 66 ЦПК, 62 ГПК, 62 КАС), так і перелік повноважень секретаря судового засідання (статті 67 ЦПК, 64 ГПК та 63 КАС).

Зокрема, за змістом наведених норм права до повноважень секретаря судового засідання відноситься: здійснення судових викликів і повідомлень; перевірка, хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання, хто з учасників судового процесу бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, і доповідь про це головуючому; забезпечення контролю за повним фіксуванням судового засідання технічними засобами і проведенням судового засідання в режимі відеоконференції; забезпечення ведення протоколу судового засідання; забезпечення оформлення матеріалів справи; виконання інших доручень головуючого, що стосуються розгляду справи; виконання обов`язків судового розпорядника у випадку його відсутності.

Крім того, виконання помічником судді повноважень секретаря судового засідання передбачено нормами Положення №21, відповідно до пункту 20 якого за дорученням судді помічник судді може здійснювати повноваження секретаря судового засідання під час його відсутності у разі неможливості замінити його іншим секретарем, а також пунктом 2.5 Посадової інструкція помічника судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя, погодженої рішенням зборів суддів Комунарського районного суду міста Запоріжжя 09.09.2019 №11/3 та затвердженої наказом керівника апарату Комунарського районного суду міста Запоріжжя 12.09.2019 №55од/к, за змістом якого за дорученням судді помічник судді може здійснювати повноваження секретаря судового засідання під час його відсутності у разі неможливості замінити його іншим секретарем.

Покладення на помічника судді виконання повноважень секретаря судового засідання обумовлено процесуальним законодавством, Положенням №21 та посадовою інструкцією помічника судді, здійснюється без його згоди та за дорученням безпосереднього керівника судді, отже охоплюється трудовим договором та не відповідає ознакам виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлена з посадовою інструкцією 10.02.2020, що підтверджується її особистим підписом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що, виявивши бажання зайняти посаду помічника судді, ОСОБА_1 погодилась з тим, що за дорученням судді на неї може бути покладено обов`язок здійснювати повноваження секретаря судового засідання під час його відсутності у разі неможливості замінити його іншим секретарем.

Відтак, є вірними висновки суду, що підстави для зобов`язання керівника апарату Комунарського районного суду міста Запоріжжя видати наказ про встановлення позивачу доплати за виконання ним обов`язків тимчасово відсутнього секретаря судового засідання у період за березень та квітень 2020 року відсутні, а отже відсутні і підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовано матеріалами справи. Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 280/3717/20 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак