Справа № 336/3775/20
Суддя: Жупанова І. Б.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючої судді Жупанової І.Б., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Рибицький Станіслав Олександрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначає, що 14.07.2020 року отримав на пошті постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму, серія ЕАМ №2769303 від 02.07.2020 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КпАП України за порушення вимог п.31.4.7 Правил дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 340 грн. Зазначена постанова складена поліцейським 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Рибицьким Станіславом Олександровичем.

На думку ОСОБА_1 , поліцейським ОСОБА_2 не встановлено факту порушення ним ПДР України, або інших вищезазначених підстав для зупинки транспортного засобу та перевірки документів. Зазначає, що пояснення поліцейського, що він помітив тріщину на вітровому склі т/з з 300 метрів, звучить як знущання та вказує, що зазначений поліцейський не керувався вимогами закону в своїх діях, а з допомогою наданих йому владних повноважень поліцейського намагався помститися позивачу, оскільки йому не сподобалося, що його дії поліцейського ОСОБА_1 знімає на телефон.

Посилаючись на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, докази винуватості відсутні, проте відповідач всупереч вимогам закону безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить суд постанову про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

За змістом оскаржуваної постанови,позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що «…02.07.2020 року водій керував тз, на якому лобове скло має пошкодження, а саме тріщину в зоні дії склоочисників, чим порушив вимоги ДСТУ 3649 та порушив п. 31.4.7 ПДР України».

Ухвалою від 17.07.2020 р. у справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.1 ст. 261 КАС України, відзив на позов до суду не подав, відеозапис правопорушення не направляв. Заяв по суті справи до матеріалів справи не надходило.

Вивчивши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 02.07.2020 року інспектором 3 батальйону 2 роти молодшим лейтенантом поліції УПП в Запорізькій області Рибицьким С.О. (надалі - інспектор) була винесена постанова серії ЕАМ №2769303 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 .

Як зазначено у постанові, водій ОСОБА_1 02.07.2020 року в м. Запоріжжя, на автомагістралі Харків-Сімферополь,3Б, керував транспортним засобом марки LDV CONVOY номерний знак НОМЕР_1 , на якому лобове скло має пошкодження, а саме тріщину в зоні дії склоочисників, чим порушив вимоги ДСТУ 3649 та порушив п. 31.4.7 ПДР України.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги п.31.4.7 Правил дорожнього руху.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського 3 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій обл. молодшого лейтенанта Рибицького С.О..

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно із статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На переконання суду, системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (частина 7 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, після пред`явлення позову не здійснив заміну первинного відповідача на належного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 159-164, 192-194, 241-255, 286, 293-295 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Поліцейського 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Рибицький Станіслав Олександрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя Жупанова І.Б.