Справа № 460/6803/20
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2020 року м. Рівне №460/6803/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26.08.2020 №7298-6993/Ф-03/8-1700/20 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі поданої довідки від 23.07.2020 року №17/56;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадою (на день звільнення із служби) старший оперуповноважений в ОВС Управління «Б», станом на 05.03.2019 року згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», що визначений Довідкою про розмір грошового забезпечення від 23.07.2020 №17/56.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з набранням законної сили 5 березня 2019 року судовим рішенням у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45), зокрема щодо переліку видів грошового забезпечення, які обов`язково повинні включатися до довідки про розмір грошового забезпечення позивача (військового пенсіонера) та які в подальшому повинні враховуватися пенсійним органом під час обчислення пенсії та проведення її перерахунку, відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивача за його заявою, виходячи із розміру грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, при чому відсутність постанови Кабінету Міністрів України про встановлення умов та порядку перерахунку пенсії після визнання протиправними та нечинними пунктів 1,2 Постанови № 103, не є підставою для відмови у проведенні перерахунку пенсії, так як порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що Кабінетом Міністрів України після визнання протиправними та нечинними п. 1, 2 Постанови № 103 не прийнято нової постанови, яка б регулювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала розміри, порядок проведення виплат, як це було визначено Постановою КМУ №103, а тому у Головного управління ПФУ в Рівненській області відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії по довідці Управління СБУ в Рівненській області від 23.07.2020 №17/56. Поряд з цим відповідач зазначив, що Головне управління не наділене правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів, а також вказав, що позов подано з порушенням строків звернення до суду.

Позивач подав відповідь на відзив.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст.263 КАС України.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з врахуванням 26 років вислуги.

На виконання постанови №704 та №103 Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області 10 квітня 2018 року було сформовано довідку №17/219 про зміну грошового забезпечення та подано її Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області, а Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 14 квітня 2018 року провело відповідний перерахунок пенсії.

Вказаний перерахунок був здійснений з таких сум грошового забезпечення:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) надбавка за вислугу років.

На даний час позивач отримує пенсію у розмірі 8 486,40 грн., яка обчислюється без врахування додаткових видів грошового забезпечення.

У липні 2020 року покликаючись на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, що набрало законної сили 05.03.2019, та яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, позивач звернувся до Управління Служби безпеки України в Рівненській області із заявою, в якій просив видати йому довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року для перерахунку пенсії із включенням додаткових видів грошового забезпечення.

Управління Служби безпеки України в Рівненській області надало позивачу довідку від 23.07.2020 року вих. №17/56 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого за відповідною посадою (на день звільнення із служби) старший оперуповноважений в ОВС Управління «Б», станом на 05.03.2019 року згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до зазначеної довідки грошове забезпечення є наступним:

- посадовий оклад 6910,00 грн.;

- оклад за військовим званням підполковник 1410,00 грн.;

- надбавка за вислугу років (від пос.окладу та окл. за військ. звання) 50% - 4160,00 грн.;

- надбавка за особливості проходження служби (від пос.окладу та окл. за військ. звання + надбавка за висл. років) 47% - 5865,60 грн.;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень (від пос. окладу) 15% - 1036,50 грн.;

- доплата в/с оперативних підрозділів (від пос. окладу) 5% - 345,50 грн.;

- премія (від пос. окладу) 10% - 691,00 грн.

Разом розмір грошового забезпечення становить 20 418,60 гривень.

27 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про перерахунок пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, до якої долучив отриману в Управлінні СБ України в Рівненській області довідку від 23.07.2020 року №17/56.

26 серпня 2020 року Головне управління ПФУ в Рівненській області надало позивачу відповідь на його заяву про відмову у проведенні перерахунку пенсії на підставі поданої довідки від 23.07.2020 року №17/56. Відмову обґрунтовано тим, що Кабінет Міністрів України не прийняв нової постанови, яка б регулювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала розміри, порядок проведення виплат, як це було визначено Постановою КМУ №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а тому у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад,

- оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина вісімнадцята цієї статті встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частини третьої статті 51 згаданого Закону перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

За частинами першою, другою та четвертою статті 63 цього ж Закону, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

З процитованих положень законодавства випливає, що перерахунок пенсії може здійснюватися за заявою пенсіонера та доданими до неї документами.

Аналогічно тлумачить зазначені положення і Верховний Суд, який у своїй Постанові від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19, залишеній в силі Постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року, проаналізувавши вказані вище норми закону, зазначив, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з:

1) посадового окладу,

2) окладу за військовим (спеціальним) званням,

3) щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та

4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

13 лютого 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №45, якою затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови № 704.

Цією постановою також було внесено зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008.

Абзацом 1 пункту 5 такого Порядку, в редакції постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018, передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються лише такі види грошового забезпечення, як:

1) посадовий оклад,

2) оклад за військовим (спеціальним) званням,

3) відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до вказаного Порядку №45 містилася форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, і в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.12.2008.

Оскільки зміни, внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з 05 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас, алгоритм дій, який повинен вчинятися, зокрема відповідачем, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 24.06.2020 року у зразковій справі №160/8324/19 зазначила, що з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що у 2018 році відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення лише з трьома складовими грошового забезпечення.

У той же час, з 05 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, тобто з урахуванням не лише розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а й додаткових видів грошового забезпечення.

Разом із цим до моменту отримання належної довідки в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Водночас підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Наведена позиція повністю узгоджується із висновком суду, викладеним у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19, висновки якого відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З приводу доводів відповідача, що Кабінетом Міністрів України не встановлено умови та порядку перерахунку пенсії позивачу після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови № 103, Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 24.06.2020 року у зразковій справі №160/8324/19 вказує, що така процедура встановлена Порядком № 45.

Щодо строків звернення позивача до суду за захистом своїх прав слід зазначити наступне:

Відповідно до ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім якщо інше прямо не передбачено законом.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у цій категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом.

Системний аналіз ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017), від 19 березня 2019 року у справі №806/1952/18.

За наведеного, підлягають до задоволення вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26.08.2020 №7298-6993/Ф-03/8-1700/20 про відмову позивачу у перерахунку пенсії на підставі поданої довідки від 23.07.2020 року №17/56 а також про зобов`язання відповідача провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадою (на день звільнення із служби) старший оперуповноважений в ОВС Управління «Б», станом на 05.03.2019 року згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», що визначений Довідкою про розмір грошового забезпечення від 23.07.2020 №17/56, тобто з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем за подання даного позову сплачено судового збору в сумі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією від 11.09.2020 №0.0..1.

Відтак, судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору в зазначеній сумі підлягають відшкодуванню.

Щодо розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає таке.

Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1).

При цьому, стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2).

Частиною третьою статті 134 КАС України регламентовано, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Матеріалами справи стверджено, що при пред`явленні позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, що складають, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Суд встановив, що відповідно до договору про надання правничої допомоги від 02.09.2020 №б/н, укладеного між Адвокатським бюро «Катерини Самардак» (Бюро) та ОСОБА_1 (Клієнт) Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання надавати йому правову допомогу та юридичні послуги, в тому числі консультаційного характеру, в письмовій або усній формі, в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити винагороду за надану йому правову допомогу та юридичні послуги, відшкодувати фактичні витрати Бюро, понесені ним у зв`язку з виконанням цього Договору (п.1.1).

Пунктом 1.2. вказаного договору передбачено, що надання правової допомоги полягає: 1) вивченні документів Клієнта, формуванні правової позиції по справі; 2) у підготовці позовної заяви про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зобов`язання вчинення певних дій; 3) захисті прав і представництві інтересів Клієнта у судовій справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зобов`язання вчинення певних дій, в тому числі шляхом підготовки процесуальних документів, представництва і участі в судових засіданнях у Рівненському окружному адміністративному суді, а також у підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, органах державної влади і місцевого самоврядування. 4) у наданні письмових та усних консультацій у межах обумовлених з Клієнтом завдань.

Згідно з п. 2.1. Договору про надання правової допомоги за надання правової допомоги за цим Договором Клієнт зобов`язується виплатити Бюро гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання договору в обсязі та на умовах, визначених згідно актів наданих послуг з розрахунку 500 грн. за 1 годину роботи адвоката, 700 грн. за одне судове засідання.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

договором про надання правової допомоги від 02.09.2020 року;

актом приймання-передачі наданої правової допомоги згідно договору б/н від 02.09.2020, укладеного між адвокатським бюро «Катерини Самардак» та ОСОБА_1 , на суму 5000,00 грн.;

квитанцією про оплату витрат на правову допомогу від 11.09.2020 на суму 5000,00 грн.

детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних АБ «Катерини Самардак»;

ордером на надання правничої (правової) допомоги.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (№11-562ас18) про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд встановив, що в межах даної справи до суду подано адміністративний позов, який складено на 8 сторінках; додатки до позову; відповідь на відзив на 4 сторінках. Розгляд даної справи було проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З огляду на викладене, з урахуванням складності справи та наданих позивачем доказів понесення витрат на правничу допомогу, суд вважає обґрунтованою вартість послуг адвоката, які є співмірними виконаним адвокатом роботам (наданим послугам), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 02.09.2020 б/н.

За таких обставин, на користь позивача суд присуджує документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, адреса: 33028, м.Рівне, вул. Короленка, буд.7) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26.08.2020 №7298-6993/Ф-03/8-1700/20 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі поданої довідки від 23.07.2020 року №17/56.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, адреса: 33028, м. Рівне, вул. Короленка, буд. 7) провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) з 01 квітня 2019 року виходячи з загального розміру грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадою (на день звільнення із служби) старший оперуповноважений в ОВС Управління «Б», станом на 05.03.2019 року згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», що визначений Довідкою про розмір грошового забезпечення від 23.07.2020 №17/56, та всіх без винятку його складових.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн. - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (Код ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29 грудня 2020 року.

Суддя Д.Є. Махаринець