Справа № 480/6736/20
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2020 року Справа № 480/6736/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6736/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить:
- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач) щодо незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці:
- половини строку її навчання в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року,
- періодів роботи на посаді В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік;
- народним суддею Батецького районного народного суду в період з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік,
що з а г а л о м с к л а д а є 05 років 01 місяць 05 днів.
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи тривалістю 05 років 01 місяць 05 днів, що складається: з половини строку навчання в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року, періодів роботи на посаді В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік та народним суддею Батецького районного народного суду в період з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік;
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 68% від суддівської винагороди, починаючи з дня його призначення, тобто з 09.07.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач просить суд врахувати, що відповідно до абзацу 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-УІІІ (далі - Закон), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Крім цього, позивач звертає увагу суду на те, що абзацом.2 п. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» встановлювалося, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
З урахуванням нормативних положень вказаного Указу та абзацу 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання зараховується також половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.
Зважаючи на викладене, позивач вважає, що незарахування відповідачем до стажу роботи позивача на посаді судді половини навчання в Українській юридичній академії ім.Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року, періодів роботи В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік, та народним суддею Батецького районного народного суду в період з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік, є протиправними.
Крім того, позивач звертає увагу суду на ту обставину, що наказом Апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2011 року мені було призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати, починаючи з 12.05.2011 року. При призначенні щомісячного грошового утримання, до стажу ОСОБА_1 було зараховано спірні періоди роботи та 1/2 навчання, зокрема: половина строку навчання в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року, періоди роботи В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік, та народним суддею Батецького районного народного суду з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік.
З урахуванням викладеного, позивач просив суд зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи тривалістю 05 років 01 місяць 05 днів, що складається: з половини строку навчання в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року, періодів роботи на посаді В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік та народним суддею Батецького районного народного суду в період з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 68% від суддівської винагороди, починаючи з дня його призначення, тобто з 09.07.2020 року.
Суд зазначає, що дана адміністративна справа не належить до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження та має незначну складність.
Відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Ухвалою судді Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у справі у відповідності до положень ст. 257 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Згідно з положеннями ч. 2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
В строки визначені ухвалою про відкриття провадження у даній справі відповідачем відзив на позовну заяву не подано.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Як свідчить з матеріалів справи, ОСОБА_1 , в період з 18.09.1991 по 08.07.2020 року пропрацювала на посаді судді в різних судових інстанціях.
Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії від 23 березня 2018 року №3/ко-18 ОСОБА_1 визнано такою, що за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів відповідає займаній посаді судді апеляційного суду Донецької області.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 02 липня 2020 року № 2024/о/15-20 позивача було звільнено з посади судді Донецького апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку (копія у справі).

Наказом голови Донецького апеляційного суду від 06.07.2020 року № 455/к позивача було відраховано зі штату Донецького апеляційного суду з 08.07.2020 року.

Як вказує позивач у позовній заяві, загальний суддівський стаж, що дає їй право на довічне грошове утримання судді у відставці складає - 29 років 01 місяць 26 днів.

В подальшому позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до поданої заяви, відповідачем з 02.07.2020 року було призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 58% від суддівської винагороди.

Однак, отримавши від відповідача протокол про призначення пенсії від 23.07.2020 року, позивачу стало відомо, що відповідач зарахував до стажу роботи позивача на посаді судді всього 24 роки 0 місяців 21 день. Водночас, відповідачем н е б у ло з а р а х о вано до суддівського стажу роботи ОСОБА_1 :

- половину навчання ОСОБА_1 в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року, що складає 01 рік 10 місяців 27 днів,

- період роботи на посаді В.о. народного судді Батецького районного народного суду в період з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік, що складає 01 рік 04 місяці, 29 днів,

- період роботи на посаді народного судді Батецького районного народного суду в період з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік, що складає 01 рік 09 місяців 09 днів.

Загалом , відповідачем не зараховано до стажу роботи позивача на посаді судді 05 років 01 місяць 05 днів.

Вважаючи викладені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що з урахуванням наявного у неї стажу роботи на посаді судді, відповідач повинен був призначити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 68 % від суддівської винагороди.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На момент виходу заявника у відставку та призначення заявнику щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці питання обчислення розміру відсоткового значення утримання відносно суддівської винагороди було регламентовано нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (надалі за текстом - Закон № 1402).

Так, ст.142 Закону України №1402 передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до пункту 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону №1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Таким чином, зарахування до стажу роботи на посаді судді половини навчання позивача в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського, періодів роботи В.о. народного судді Батецького районного народного суду та народним суддею Батецького районного народного суду ст. 137 Закону №1402 дійсно не передбачено.

Разом з цим, відповідно до абзацу 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На момент призначення позивача на посаду судді Шахтарського міського суду Донецької області, а саме станом на 18.06.1996 року питання визначення стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначалося Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Абзацом.2 п. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» встановлювалося, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

З системного аналізу нормативних положень вказаного Указу та абзацу 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання зараховується також половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

З огляду на викладене, відповідач безпідставно не зарахував до суддівського стажу позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання половину строку мого навчання в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року.

Крім того, у рішенні від 19.11.2013 №10-рп/2013 Конституційний Суд, серед іншого, зазначив, що «[...] відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання».

Відповідно до ч. 2 статті 137 закону №1402-УІІІ (в редакції, чинній з 05.08.2018) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-УІІІ дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом від 7.06.2018 №2447-УІІІ «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-УІІІ, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, частиною першою статті 7 закону №2862-ХІІ, яка була чинною на час обрання позивача на посаду судді Шахтарського міського суду Донецької області визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки. З довідки про обчислення стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді від 12.05.2011 року вбачається, що на день призначення позивача суддею Шахтарського міського, Шахтарського міськрайонного суду Донецької області до стажу позивача , що дав давав їй право на призначення суддею було зараховано половину строку навчання в українській юридичній академії ім. Ф.Е. Дзержинського, період роботи виконуючим обов`язки народного судді Батецького районного народного суду Новгородської області та період роботи суддею Батецького районного суду Новгородської області.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №2862-ХІІ на день їх обрання. Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі 9901/140/19.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що незарахування спірних періодів до стажу роботи позивпчп, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання з боку відповідача є протиправним.

З цього питання аналогічного висновку дійшла також Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що внесенні до статті 137 Закону № 1402-УІІІ зміни дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді (постанова від 30 травня 2019 року у справі №11-1481заі18).

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що наказом Апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2011 року позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 % заробітної плати, починаючи з 12.05.2011 року. При призначенні ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання, до її стажу було зараховано спірні періоди роботи та 1/2 навчання, зокрема: половина строку навчання в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року, періоди роботи В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік, та народним суддею Батецького районного народного суду з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік. Вказані обставини підтверджуються довідкою про обчислення стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1 станом на 12.05.2011 року (а.с.27, 28).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставне незарахування до стажу роботи на посаді судді періоди роботи позивача на посадах В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік, та народним суддею Батецького районного народного суду в період з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік, оскільки вказані періоди роботи у сфері права вимагалися для призначення позивача на посаду судді вперше, а саме на посаду судді Шахтарського міського суду Донецької області.

Таким чином, враховуючи, що стаж позивача на посаді судді з врахуванням наведеного вище становить 29 років 01 місяць 26 днів, позивач набув право отримувати 68% від суддівської винагороди.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення щодо невключення до стажу роботи позивача половини строку навчання в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року, періодів роботи на посаді В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік та народним суддею Батецького районного народного суду в період з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач) щодо незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: половини строку її навчання в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року; періодів роботи на посаді В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік; народним суддею Батецького районного народного суду в період з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік, що з а г а л о м с к л а д а є 05 років 01 місяць 05 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40000, ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи тривалістю 05 років 01 місяць 05 днів, що складається: з половини строку навчання в Українській юридичній академії ім. Ф.Є. Дзержинського в період з 01.09.1987 по 24.06.1991 року, періодів роботи на посаді В.о. народного судді Батецького районного народного суду з 18.09.1991 року по 15.02.1993 рік та народним суддею Батецького районного народного суду в період з 16.02.1993 по 24.11.1994 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40000, ) здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виходячи з розміру 68% від суддівської винагороди, починаючи з дня його призначення, тобто з 09.07.2020 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40000, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець