Справа № 320/5751/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2020 року м. Київ № 320/5751/19
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області про визнання рішення протиправним та зобов?язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області (далі - відповідач, Управління соцзахисту), в якому просив суд:

- рішення Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області, яке оформлене протоколом від 16.07.2019 № 18, про відмову призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визнати протиправним та скасувати;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з дня звернення, тобто з 17.05.2019.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на протиправність прийнятого відповідачем рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 адресної допомоги для покриття витрат на проживання за поданою ним заявою від 17.05.2019 про продовження таких щомісячних виплат. Позивач вважає, що він подав вказану заяву до Управління соцзахисту з дотриманням положень Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505. Разом з тим, Управління соцзахисту всупереч зазначеному Порядку відмовило позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання з посиланням на неіснуючу в Порядку підставу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 відкрито провадження у справі № 320/5751/19 за вказаним позовом та дану справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, разом з доказами надсилання копії такого відзиву позивачу та витребовуваними судом матеріалами.

Свої заперечення проти позову відповідач мотивує тим, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» та за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання (заява від 19.11.2018 №1034), 22.12.2018 було прийнято рішення про призначення позивачу такої допомоги на період з 19.11.2018 по 18.05.2019 у сумі 442 грн. щомісячно, як особі, яка є приватним підприємцем. У подальшому, 17.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Управління соцзахисту із заявою про продовження виплати вказаної щомісячної адресної допомоги. Зі змісту отриманих від заявника відомостей, а саме з тексту податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 від 10.05.2019 було з?ясовано, що за 1-ий квартал 2019 року останній не мав доходу. При цьому, ОСОБА_1 відмовився підтвердити інформацію про сплату ним єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування. У контексті з наведеними обставинами представник відповідача зазначив, що щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання призначається без зменшення її розміру внутрішньо переміщеним особам, які здійснюють підприємницьку діяльність за умови підтвердження інформації з Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообов?язкове державне страхування. У разі не сплати зазначених внесків таким особам допомога призначається та виплачується із зменшенням її розміру відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Таким чином, зважаючи на відмову ОСОБА_1 підтвердити інформацію про сплату ним єдиного внеску на загальнообов?язкове державне страхування та відповідно до рішення районної комісії (протокол від 16.07.2019 №18), Управлінням соцзахистуздійснено перерахунок щомісячної адресної допомоги за попередній період відповідно до абз. 10 п. 3 Порядку, та відповідно до п. 7 цього ж Порядку відмовлено у призначенні грошової допомоги.

Розглянувши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області з 25.07.2018, як внутрішньо переміщена особа (що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки від 25.07.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи).

Поряд з цим, згідно актуальних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також наявної у матеріалах справи Виписки з названого Реєстру, ОСОБА_1 починаючи з 22.05.2017 зареєстрований як фізична особа-підприємець (вид діяльності надання послуг таксі).

Згідно тексту витягу з Реєстру платників єдиного податку (вих. № 773 від 12.07.2017) фізична особа-підприємець ОСОБА_1 починаючи з 22.05.2017 перебуває на спрощеній системі оподаткування зі ставкою єдиного податку 5% (3-тя група).

Відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 26.12.2018, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19.11.2018, останньому, як працездатній особі (дата працевлаштування 22.05.2017), була призначена до виплати щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на період шість місяцяв (а саме: з 19.11.2018 по 18.05.2019). Розмір загальної суми на сім`ю, що мала виплачуватися щомісяця, становив 442 грн.

За даними протоколу Управління соцзахисту від 10.07.2019 загальний розмір фактично виплаченої ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги склав 2 024,65 грн. (в т.ч. за січень квітень 2019 року по 442 грн., за травень 2019 року 256,65 грн.).

17.05.2019 з метою продовження йому виплати вказаної щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області із заявою (вх. №245 від 17.05.2019) для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг. Зокрема, в тексті своэъ заяви позивач зазначив, що зміни, які впливають на вирішення питання про призначення допомоги не відбулися.

Листом від 27.08.2019 вих. № 60/29-3164 Управління соцзахисту повідомило позивача, що Управлінням йому було здійснено перерахунок щомісячної адресної допомоги за попередній період як непрацюючій особі та водночас відмовлено у призначенні такої допомоги на наступний період відповідно до абз. 10 п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505. В обгрунтування наявності підстав для вчинення вказаних дій Управління соцзахисту зазначило наступне: відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 та згідно заяви від 19.11.2018 вх. №1034 рішенням районної комісії (протокол від 22.12.2018 №13) ОСОБА_1 було призначено щомісячну адресну допомогу на період з 19.11.2018 по 18.05.2019 в сумі 442 грн., як особі зі статусом фізичної особи-підприємця.

Щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання призначається без зменшення її розміру внутрішньо переміщеним особам, які здійснюють підприємницьку діяльність за умови підтвердження інформації з державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообов?язкове державне страхування.

У разі не сплати зазначених внесків таким особам допомога призначається та виплачується із зменшенням її розміру відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно відомостей з наданої особисто ОСОБА_1 податкової декларації він не мав доходу за 1-ий квартарл 2019 року. Зважаючи на відмову ОСОБА_1 підтвердити інформацію про сплату ним єдиного внеску на загальнообов?язкове державне страхування та відповідно до рішення районної комісії (протокол від 16.07.2019 №18) було вирішено здійснити перерахунок призначеної та виплаченої попередньо щомісячної адресної допомоги за попередній період як непрацюючій особі та відмовити у призначенні такої адресної допомого на наступний період.

На виконання вимог ухвали суду від 28.10.2019 відповідачем до суду була подана копія витягу з протолу засідання комісії Обухівської районної державної адміністрації Київської області з питань призначення державних соціальних допомог, надання населенню пільг, житлових субсидій та соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (протокол №18 від 16.07.2019). З тексту цього Витягу з протоколу №18 вбачається, що 16.07.2019 названою Комісією було встановлено наступне: при призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги за поданою ним заявою від 17.05.2019 були виявлені додаткові обставини, які унеможливлюють призначення допомоги на наступний період. А саме, згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця заявник не здійснює підприємницьку діяльність, - тобто, не працює. З огляду на наведену обставину на засіданні Комісії одноголосно вирішено: переглянути рішення комісії № 13 від 29.05.2019 щодо призначення щомісячної адресної допомоги на наступний період ОСОБА_1 ; відмовити у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги за заявою останнього від 17.05.2019 відповідно до абз. 10 п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зігдно тексту рішення Управління соцзахисту про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 26.06.2019, розмір виплаченої ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги (442 грн.) було перераховано за період з 01.03.2019 по 30.04.2019, шляхом його зменшення до 221 грн.

Поряд з цим, позивачем додатково на обгрунтування заявлених позовних вимог до суду були подані копії дублікатів квитанцій відділення АТ КБ «Приватбанк», датовані 17.01.2019, 16.04.2019, 16.07.2019 і 18.10.2019. З текстів цих квитанцій вбачається, що у зазначені дати ОСОБА_1 перерахував на казначейський рахунок суми коштів в оплату єдиного податку з фізичних осіб, а саме: 17.01.2019, 16.04.2019, та єдиний соціальний внесок для ФОП, а саме: 16.07.2019 і 18.10.2019.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено,що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №505).

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку.

Згідно з абз. 1, 6 і 8 п. 3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

При цьому, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Згідно з абз. 9 п. 3 Порядку № 505 для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Згідно з абз. 10 п. 3 Порядку №505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

За змістом положень п. 5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер (у разі наявності) паспорта громадянина України, ким і коли виданий або серія, номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному територіальному органу ДФС і мають відмітку в паспорті); інформацію про:

- зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування);

- наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;

- наявність житлового приміщення, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації;

- наявність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб;

- місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює;

- наявність у будь-якого з членів сім`ї інвалідності із зазначенням групи інвалідності.

До заяви додаються копія довідки з військової частини про залучення до проведення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (для військовослужбовців з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації), копія довідки з місця роботи або копія іншого документа, що посвідчує зайнятість (для працездатних осіб), копія свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей, засвідчені власним підписом уповноваженого представника сім`ї, письмова згода (у довільній формі) про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних, а також письмовий дозвіл на розкриття уповноваженим банком інформації, що містить банківську таємницю, щодо поточного рахунка, відкритого уповноваженому представнику сім`ї в установі уповноваженого банку. У разі наявності житлового приміщення, яке зруйноване або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, додається копія акта обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) (далі - акт технічного стану), складеного комісією, утвореною районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, військово-цивільною адміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (в разі утворення) ради, виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, за формою згідно з додатком.

До заяви, в якій уповноважений представник сім`ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, додаються копії документів, зазначених в абзаці дев`ятому пункту 3 цього Порядку, засвідчені підписом уповноваженого представника сім`ї.

Відповідно до п. 6 Порядку №505, грошова допомога не призначається у разі, коли:
- будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

- будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 1 п. 7 Порядку №505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Абзацом другим п. 7 Порядку №505 регламентовано, що у разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Згідно з абз. 3 п. 7 Порядку №505 особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Також, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин (абз. 1 п. 11 Порядку №505).

Абзацом другим п. 8 Порядку № 505 визначено, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

Відповідно до п. 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

- подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

- надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

- зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги (абз. 7 п. 12 Порядку №505).

З наведених вище пунктів Порядку №505 слідує, що щомісячна адресна допомога призначається внутрішньо переміщеним особам на сім`ю для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою уповноваженого представника сім`ї з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців, та може бути продовжена за заявою уповноваженого представника сім`ї на наступний шестимісячний строк. При цьому, Порядком №505 визначений вичерпний перелік підстав, з яких щомісячна адресна допомога не призначається або її виплата припиняється.

Комплексний аналіз положень Порядку №505 надає суду підстави для висновку про те, що абз. 10 п. 3 Порядку №505 визначена заборона у призначенні допомоги саме працездатній особі, яка не працевлаштована (безробітна).

Тобто, грошова допомога не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі ж, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2 - 7, 12 Порядку №505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Вказаний підхід трактування положень Порядку №505 відповідає меті надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, яка полягає в тому, що така допомога протягом послідових шестимісячних періодів надається всім внутрішньо переміщеним особам або сім`ям внутрішньо переміщених осіб, які працевлаштувалися на новому місці проживання та не є власниками житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованих в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, та у будь-кого з членів сім`ї не має на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Зі змісту витягу з протоколу районної комісії №18 від 16.07.2019 та листа Управління соцзахисту від 27.08.2019 №60/29-3164 суд встановив, що відмовляючи позивачу у призначенні адресної допомоги на наступний шестимісячний термін за поданою ним заявою від 17.05.2019, а також здійснюючи перерахунок раніше призначеної позивачу щомісячної адресної допомоги, відповідач керувався абз. 1 п. 7 Порядку, відповідно до якої у випадку коли особа працездатного віку, якій була призначена грошова допомога, не працевлаштувалася протягом двох місяців з дня призначення грошової допомоги, її розмір на наступні два місяця зменшується на 50 %, а на наступний період припиняється.

Проаналізувавши текст отриманої від ОСОБА_1 звітної податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за період 1-ий квартал 2019 року (що була ним подана до органу ДФС 10.05.2019) з відомостями про відсутність доходів від здійснення підприємницької діяльності за вказаний звітний період та у зв`язку з відсутністю даних про сплату ОСОБА_1 єдиного соціального внеску, Управління соцзахисту дійшло висновку про наявність законної підстави для застосування до спірної ситуації положень абз. 1 п. 7 Порядку № 505.

Однак з такою позицією відповідача суду не погоджується, з огляду на те, що в розумінні норми п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI, фізична особа-підприємець є зайнятою особою.

Водночас, Порядок №505 не містить тлумачення терміну «працевлаштована особа» у світлі різновидів зайнятості населення, не визначає критерії для визнання фізичної особи такою, що вважається працевлаштованою, зокрема, у випадку якщо така особа має статус фізичної особи-підприємця, та/або посилання на закон, в якому такі термін та критерії встановлені.

Також серед переліку визначених Порядком № 505 підстав для припинення виплати/відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги відсутня така як «відсутність підтвердження інформації з державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Більш того жоден із пунктів Порядку №505 не встановлює порядку прийняття рішення про призначення вперше та/або на наступний шестимісячний термін щомісячної адресної винагороди в залежність від сплати отримувачем такої допомоги - переміщеною особою зі статусом фізичної особи-підприємця єдиного соціального внеску.

У зв`язку з наведеним суд враховує зміст ч. 2 ст. 19 Конституції України, в силу якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У даному випадку, як свідчать наявні у справі матеріали, здійснивши перерахунок призначеної позивачу щомісячної адресної допомоги за місяці березень і квітень 2019 року, припинивши її виплату та відмовивши у призначенні такої щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний період відповідач вчинив дії відносно позивача з підстав та у спосіб, що не передбачені чинним законодавством.

У контексті з наведеним суд звертає увагу на наступну практику Європейського суду з прав людини, що в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосуватися судом як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у справі «Суханов та Ільченко проти України Суд зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності. Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

Крім того, практикою ЄСПЛ сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (п. 61). Також у рішенні від 13.12.2001 у справі «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» Суд зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109).

Також, Суд у своїй прецедентній практиці характеризує якість закону як правове положення, що може витримати перевірку його на якість, якщо це положення є достатньо чітким у переважній більшості справ, що їх розглядали національні органи (справа «Ґавенда проти Польщі» від 14.03.2002).

Чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні. Якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Таким чином, суд вважає, що втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді соціальної допомоги внутрішньо переміщеній особі суд вважає таким, що не ґрунтується на вимогах Закону.

Водночас, надаючи оцінку обраному позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначаєтаке.Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, суд розглядаєадміністративнісправи не інакше як за позовноюзаявою, поданоювідповідно до цього Кодексу, в межах позовнихвимог. Суд можевийти за межіпозовнихвимог, якщоценеобхідно для ефективногозахисту прав, свобод, інтересівлюдини і громадянина, іншихсуб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

- дії - певна форма поведінкисуб`єктавладнихповноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи в супереч їм;

- бездіяльність - певна форма поведінкисуб`єктавладнихповноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, яківін повинен був і мігвчинитивідповідно до покладених на ньогопосадовихобов`язківзгідноіззаконодавствомУкраїни;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем по відношенню до позивача були вчинені саме протиправні дії. А тому з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) визнати протиправни ми дії Управління соцзахисту щодо здійснення перерахунку щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, призначеної ОСОБА_1 за його заявою від 19.11.2018 на період з 19.11.2018 по 18.05.2019, та визнати протиправними дії Управління соцзахисту щодо відмови у призначені ОСОБА_1 вказаної щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний термін за поданою ОСОБА_1 заявою від 17.05.2019.

Також у взаємозв?язку з наведеними вище висновками, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління соцзахисту призначити ОСОБА_1 поданою ним заявою від 17.05.2019 щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг з 17.05.2019.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73 78, 90, 143, 242 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області щодо здійснення перерахунку щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за його заявою від 19.11.2018 на період з 19.11.2018 по 18.05.2019.

3. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний термін за поданою ОСОБА_1 заявою від 17.05.2019.

4. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області (, 08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 24) призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за його заявою від 17.05.2019, з 17.05.2019.

5. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.