Справа № 560/493/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 560/493/19

адміністративне провадження № К/9901/29618/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №560/493/19 за позовом Хмельницького міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, третя особа - Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

09 листопада 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №560/493/19.

Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2020 року визнано неповажними причини пропуску Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області строку на касаційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №560/493/19.

Касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 КАС України та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, вказати інші підстави для поновлення строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів подання документа про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Одночасно скаржнику було роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 30 листопада 2020 року скаржником отримано ухвалу Верховного Суду від 24 листопада 2020 року.

09 грудня 2020 року на електронну адресу Верховного Суду, а 11 грудня 2020 року засобами поштового скаржник надіслав уточнену касаційну скаргу на виконання ухвали від 24 листопада 2020 року.

15 грудня 2020 року у додаток до уточненої касаційної скарги до суду касаційної інстанції надійшло платіжне доручення №2018 року від 03 грудня 2020 року, що свідчить про сплату скаржником судового збору за подання цієї касаційної скарги.

Уточнена касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №560/493/19, яке обґрунтоване наступним.

Так, скаржник зазначає, що вперше касаційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року було подано 25 серпня 2020 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Однак, ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2020 року касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №560/493/19 було повернуто на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України, а саме у зв`язку з відсутністю документів, що свідчать про те, що Орлов О.М. є особою, яка діє відповідно до статуту, положення чи іншого акта, на підставі якого вона здійснює представництво юридичної особи у порядку її самопредставництва.

Скаржник зазначає, що копію ухвали Верховного Суду від 10 вересня 2020 року отримано 14 вересня 2020 року та повторно подано касаційну скаргу 03 листопада 2020 року. Втім, відтиск поштового штемпелю свідчить про направлення повторної скарги 05 листопада 2020 року.

Визнаючи неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження Верховний Суд в ухвалі від 24 листопада 2020 року зауважив, що скаржник не наводить обґрунтованих підстав пропуску процесуального строку на касаційне оскарження за період з 10 вересня 2020 року по 05листопада 2020 року (з моменту повернення касаційної скарги та її повторного подання) та не надає належних доказів.

Обґрунтовуючи пропуск строку в зазначений період, скаржник посилається на перенавантаження юридичної служби Головного управління Казначейства у вересні-жовтні 2020 року через прийняття Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року №553-ІХ та визнання Рішенням Конституційного Суду України такими, що не відповідають Конституції України положень Закону №553-ІХ, що не дозволило у повному обсязі забезпечити ведення претензійно-позовної роботи та зокрема подати повторно належним чином оформлену касаційну скаргу.

Крім цього, скаржник зазначає, що під час дії карантинних заходів, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Посилається на те, що частина працівників юридичного відділу Головного управління Казначейства перебувала на лікарняних.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними, оскільки 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18.06.2020 №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон №731-ІХ) який запровадив механізм поновлення строку виключно за умови, якщо особа, яка оскаржує судове рішення, доведе, що неможливість вчинення процесуальної дії пов`язане з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Наведене у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтування не підтверджено належними доказами, які б свідчили про те, що дійсно причини пропуску строку зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. При цьому, неможливість вчинення процесуальної дії не є тотожним вчиненню такої дії, але з порушенням вимог КАС України. Колегія суддів враховує, що скаржником вчинялися дії щодо касаційного оскарження судових рішень, натомість саме ним не було дотримано вимог КАС України, що стало підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги у цій справі та залишення без руху повторно поданої.

Клопотання не містить обґрунтування та доказів, що неможливість подання касаційної скарги у більш короткі строки (без зайвих зволікань) з дня отримання копії ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги (14 вересня 2020 року), зумовлено обмеженнями впровадженими у зв`язку з карантином. Формальне посилання на чисельність випадків захворювань серед працівників скаржника на підтвердження чого долучені копії лікарняних листів (з 31 серпня 2020 року по 09 вересня 2020 року заступник начальника юридичного відділу Мороз Т.М. перебувала на лікарняному, з 05 жовтня 2020 року по 16 жовтня 2020 року головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу Шаманська Л.Є. перебувала на лікарняному, з 26 жовтня 2020 року по 04 листопада 2020 року начальник юридичного відділу Орлов О.М. перебував на лікарняному) не може бути підставою для визнання причин пропуску строку поважними, оскільки, пропуск строку відбувся з 14 вересня до 05 листопада 2020 року, тобто в зазначений період працівники управління перебували на роботі та могли забезпечити вчасне подання повторної касаційної скарги.

Більш того, з огляду на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 і наступні постанови, якими до цієї постанови внесені зміни, запроваджені заходи не стосуються діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування.

Суд звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних чи фінансових складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до касаційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто, такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, однак має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена в її поданні, повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.

Керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №560/493/19 за позовом Хмельницького міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, третя особа - Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк