Справа № 400/2735/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2735/20
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області про скасування рішення від 04 березня 2020 року, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, в якому просила суд:

- визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям протиправними;

- скасувати рішення від 04.03.2020 р. про відмову в призначені соціальної допомоги;

- зобов`язати Управління СЗН призначити Позивачеві державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.02.2020 р.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що її сім`я є багатодітною та малозабезпеченою, з лютого 2018 року вона отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, але з 01.02.2020 р. відповідач припинив виплату соціальної допомоги, прийнявши незаконне рішення від 04.03.2020 р., яке вмотивоване тим, що позивач під час подання документів на отримання соціальної допомоги навмисно (з метою приховування статків) не зазначила дві земельні ділянки в декларації, що належать їй на праві приватної власності з 2015 року. Однак, Позивачка зазначила, що не мала жодного умислу на приховування статків, оскільки наявні в неї земельні ділянки не приносили їй доходу, бо перебували в безоплатному користуванні у третіх осіб. А невнесення відомостей про земельні ділянки до декларації про доходи ніяким чином не відобразилося на сукупних доходах сім`ї та не вплинуло на обрахування розміру соціальної допомоги. Сам факт не зазначення відомостей про земельні ділянки є лише прикрою помилкою з боку позивача.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про неврахування судом першої інстанції відсутності у позивача умислу на приховування та навмисного подання недостовірних даних про доходи та майновий стан її сім`ї.

У відзиві на апеляційну скаргу, Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, послалось на правомірність оскаржуваного рішення та просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що родина ОСОБА_1 має статус багатодітної, малозабезпеченої родини та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Веселинівської РДА Миколаївської області з 22.06.2017 р.

Сім`ї апелянта призначено та виплачується декілька видів соціальної допомоги: допомога на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях (а.с. 64 ), компенсація за надання послуг громадянам похилого віку та інвалідам 2 групи (а. с. 65), соціальні пільги на оплату послуг ЖКГ (а. с. 67), соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (а. с 29-30).

З 1 лютого 2018 року (первинне призначення) апелянту призначена та виплачується державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (а. с. 28-30)

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, не вказавши про наявність земельних ділянок, не виконала покладений на неї законодавцем обов`язок про повідомлення щодо наявного майна

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України від 1 червня 2000 року № 1768-III «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (надалі - Закон № 1768-III) визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1768-III, яка встановлює порядок надання державної соціальної допомоги, заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог вищезазначеної норми Закону № 1768-III Кабінет Міністрів України Постановою від 24 лютого 2003 року № 250 затвердив Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (надалі - Порядок).

За приписами пункту 2 Порядку державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно із пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення відповідні документи, зокрема декларацію про доходи та майно.

Відповідно до пункту 12 Порядку у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Пунктом 25 Порядку визначено, що виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, зокрема: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до абзацу третього статті 7 Закону № 1768-III державна соціальна допомога не призначається у випадку, зокрема коли з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування.

За наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, зокрема якщо у складі сім`ї є особа з інвалідністю.

Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстави, передбаченої абзацом третім частини першої статті 7 Закону № 1768-III, можливе за наявності таких обов`язкових умов: малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування; відсутні обставини, передбачені частиною другою статті 7 цього Закону; дотримано процедуру прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 Закону № 1768-III; відсутні ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Порядок оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги в управліннях праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, структурних підрозділах з питань праці та соціального захисту населення виконавчого органу міської, районної у місті ради (далі - Управління), які працюють в умовах як централізованої, так і децентралізованої виплати коштів призначеної соціальної допомоги, пільг та компенсацій (далі - допомога), зокрема допомога малозабезпеченим сім`ям, визначено Інструкцією щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 р. № 345 (далі - Інструкція № 345 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.п.3.10-3.13 Інструкції № 345 при необхідності проведення обстеження матеріального стану заявника чи перевірці достовірності наданих відомостей комплект документів заявника (особова справа) передається головним спеціалістом з прийому разом з відповідним Реєстром до підрозділу державних соціальних інспекторів.

Державний соціальний інспектор робить відмітку про отримання особової справи в Реєстрі (графи 6, 7) та у визначені терміни проводить із заявником співбесіду, обстежує умови проживання та матеріального стану заявників, направляє запити до відповідних установ і організацій стосовно перевірки достовірності наданих відомостей.

Результати перевірки відображаються у відповідному акті, який підшивається до особової справи.

Відповідно до п.5.4 Інструкції № 345 якщо рішення про припинення надання допомоги приймається у зв`язку з поданням отримувачем документів з явно недостовірними відомостями або виявленням помилок під час розрахунку розміру допомоги тощо, до особової справи отримувача соціальної допомоги підшиваються (укладаються у швидкозшивач):

- акт про виявлення факту подання отримувачами документів з явно недостовірними відомостями чи здійсненням помилки під час розрахунку розміру допомоги тощо;

- перерахунок нового розміру допомоги на підставі отриманих нових чи додаткових даних (у разі збереження отримувачем права на соціальну допомогу) та розрахунок загальної суми переплати (недоплати) за призначеною соціальною допомогою;

- розрахунок надмірно виплачених коштів, які підлягають відшкодуванню;

- протокол про припинення виплати допомоги та визначення осіб, які повинні відшкодувати надмірно виплачені кошти;

- відомості про внесені корективи до виплатних відомостей (переліків уповноважених власників/наймачів житла, яким призначено субсидію).

Повідомлення про припинення (або поновлення) надання соціальної допомоги надсилається отримувачу не пізніше 5 днів після прийняття такого рішення. У разі виявлення факту подання отримувачами документів з явно неправильними відомостями в повідомленні одночасно зазначаються термін, до якого мають бути відшкодовані надміру перераховані кошти, їх сума та реквізити рахунку, на який вони повинні бути перераховані.

Так, відповідачем не вчинено дій для об`єктивного з`ясування всіх обставин.

Апеляційний суд зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено прийняття органом соціального захисту населення рішень щодо відмови у наданні державної соціальної допомоги за минулі періоди, в яких прийнято позитивне рішення та його реалізовано в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що не зазначення апелянтом відомостей про наявність у її власності земельного паю площею 8,8552 га, не є навмисним поданням недостовірних відомостей чи прихованням відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та на визначення її розміру, оскільки вказані земельні ділянки відповідно до договору оренди від 12.04.2015 р. надавались у безоплатне користування, а тому сім`єю апелянта прибуток з цих земельних ділянок не отримувався.

Докази того, що ОСОБА_1 при поданні заяви від 07.08.2019 року про призначення допомоги та інформації про майновий стан, діяла із умислом подання недостовірних відомостей, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги відсутні, а також не встановлено доказів, що сім`я апелянта отримувала дохід від користування нерухомим майном.

Оскільки під час розгляду справи, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, відповідач суб`єкт владних повноважень, не довів факт прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги апелянту в розумінні положень частини другої статті 7 Закону № 1768-III, не надав доказів на підтвердження дотримання відповідної процедури, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення від 04.03.2020 року щодо малозабезпеченої сім`ї апелянта.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 592/11832/17.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд зазначає, що при зверненні до суду першої інстанції апелянт сплатила судовий збір за подання позову в сумі 840,80 грн. (а.с. 40), судовий збір за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову в сумі 630,60 грн. (а.с. 76а) та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1261,20 грн. Інших, документально підтверджених, понесених апелянтом судових витрат матеріали справи не містять.

Таким, чином, враховуючи приписи ч. 1 ст. 139 КАС України, понесені апелянтом судові витрати у загальному розмірі 2732,60 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь апелянта за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2-12, 43, 46, 53, 55, 139, 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 400/2735/20 скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області щодо відмови у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Скасування рішення Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 04 березня 2020 року про відмову в призначені соціальної допомоги.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області призначити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.02.2020 р.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відшкодування понесених судових витрат 2732,60 грн. (дві тисячі сімсот тридцять дві гривні 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області ().

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28.12.2020 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.