Справа № 380/9082/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9082/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВПВ ЗАХІД» про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Львівській області.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ВПВ ЗАХІД» про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Львівській області від 28.07.2020 №193837 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області 11.06.2020 здійснений габаритно-ваговий контроль автомобіля RENAULT MAGNUM реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом марки KRAKER, моделі К-015-27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВПВ ЗАХІД». За результатами перевірки оформлений акт №048205 підписаний головним спеціалістом ВДККБТ Якубовським О.О. Виявлено наступні порушення вимог: нормативно допустима маса тягача із причіпом становить 40,00 тон а фактична 40,1 тон, перевищення 100 кілограм. Осьове навантаження було визначене: нормативно допустиме: 11, 11, 7,33, 7,33, 7,33 фактичне 6,4, 8,25, 8,1, 8,3, 9,05. Зважування проведено на пункті габаритно вагового контролю ППГВК ESIT 09-225, Тернопільська область а,д. М-19 км 237-820, надана квитанція від 11.06.2020. та довідка про результати здійснення габаритно вагового контролю №0018932 від 11.06.2020. Позивач вказує, що на основі вищевказаних документів був складений рахунок № 057-1 від 11.06.2020. Відповідно до вказаного рахунку при загальній масі 40,1 тон перевищення параметрів від нормативу не виявлено, визначено перевищення нормативу навантажень на осі (строєна з одиночними шинами) у розмірі 15,68 %. Розрахунок оплати за проїзд становить 0, 54 євро за 1 кілометр, загальна сума до оплати 534,60 євро (0,54 * 330 х 3 = 534,6 євро). Позивачем 25.07.2020 отримано повідомлення від управління Укртрансбезпеки у Львівській області про те, що 28.07.2020 з 10.00 по 13.00 за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, буд. 57 (четвертий поверх, каб. 407) відбудеться розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Керівник ТОВ «ВПВ ЗАХІД» 28.07.2020 з`явився на розгляд справи № 1788, в ході якого представник АО «Дегтяренко і партнери» по довіреності Сагайдак Т.І. надав пояснення по справі, які були зареєстровані Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області за № 29577/0/22-20 від 28.07.2020. Під час розгляду справи керівника ТОВ «ВПВ ЗАХІД», ОСОБА_1 було повідомлено про те, що у випадку винесення постанови про накладення штрафних санкцій, вона буде надіслана на поштову адресу Товариства та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її отримання. Позивач стверджує, що протягом місяця ТОВ «ВПВ ЗАХІД» не отримувало будь-яких рішень після розгляду справи. У зв`язку із цим 26.08.2020 Товариством на є -пошту Державної служби з безпеки на транспорті надіслано запит про надання інформації, на який 31.08.2020 була отримана надана відповідь із запитуваними документами. Згідно відповіді Служби № 6754/03/15-20 від 28.08.2020 керівництвом Управління Укртрансбезпеки у Львівській області 28 липня 2020 року було складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 193837 у розмірі 17 000 гривень. Постанова зареєстрована за № 58486/30/18-20 від 29.07.2020, позивач отримав її копію 31,08.2020 року із е-пошти. Позивач зазначає, що отримавши копію постанови подав скаргу до Державної служби безпеки на транспорті. Однак листом № 7612/03-1/15-20 від 24.09.2020 йому було повідомлено, що скарга на постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу подається протягом 10 днів після її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин за заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, щодо якого винесена постанова, строк може бути поновлений керівником органу державного контролю за умови надання заявником документів що підтверджують наявність поважних причин несвоєчасного подання скарги в установлений строк. Таким чином позивачеві відмовлено в розгляді скарги з причин відсутності підтвердження наявності поважних причин пропуску 10- денного строку. Як зазначено у листі від 24.09.2020 враховуючи відсутність підтвердження наявності поважних причин, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28 липня 2020 року залишається без змін, а скарга без задоволення. Позивач вказує, що постанова ним отримана виключно в порядку запиту про надання інформації 31.08.2020, а 04.09.2020 ним подано скаргу. Відповідь на скаргу отримано 29.09.2020. Позивач не погоджується з накладенням на нього адміністративно-господарської санкції оскільки вважає, що ним не порушувалися вимоги діючого законодавства при здійсненні перевезення вантажу в частині допустимої маси, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 23.10.2020 вжито заходи забезпечення позову.

Ухвалою від 27.10.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 03.11.2020 (а.с.66) однак правом на подання відзиву не скористався, жодних клопотань процесуального характеру до суду не надходило.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Відповідно до умов договору № 43351860-ТП від 18.02.2020 про перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладеного між ТОВ «ВПВ ЗАХІД» та Львівським комунальним підприємством «Траснпортна фірма «Львівспецкомунтранс», останній регулярно надаватиме для перевезення вантаж: - тверді побутові відходи (насипом), а перевізник доставлятиме вантаж; до пункту призначення у встановленій заявці термін (а.с.30-33).

Також між ТОВ «ВПВ ЗАХІД» та ЛКП «Львівспецкомунтранс», укладено договір № від 06.04.2020 відповідно до якого Товариство в якості виконавця зобов`язується за завданням замовника надавати послуги із захоронення твердих побутових відходів та (або), після їхнього перероблення (оброблення), у спеціально відведених місцях. Тверді побутові відходи Замовника не належать до небезпечних і відносини сторін не підлягають регулюванню згідно ПКМУ від 13.07.2020 № 1120 (а.с.34).

Для надання цих послуг позивачем використовується автомобіль (тягач) RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_3 із причіпом марки KRAKER, моделі К-015-27, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

На підставі вищевказаних угод та поданих заявок (а.с.35-36) у відповідності до ТТН № 10/849 від 10.06.2020 (а.с.24) позивачем здійснювало перевезення твердих побутових відходів із пункту навантаження (м. Львів, вул. Жовківська, буд. 18/ полігон у с. В. Грибовичі) до пункту розвантаження (Житомирська область, Баранівський район, смт. Пешотравенськ).

Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області 11.06.2020 здійснений габаритно-ваговий контроль автомобіля RENAULT MAGNUM реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом марки KRAKER, моделі К-015-27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВПВ ЗАХІД». За результатами перевірки оформлений акт №048205 підписаний головним спеціалістом ВДККБТ Якубовським О.О. (а.с.15).

У акті зазначено наступні виявлені порушення вимог: нормативно допустима маса тягача із причіпом становить 40,00 тон а фактична 40,1 тон, перевищення 100 кілограм. Осьове навантаження було визначене: нормативно допустиме: 11, 11, 7,33, 7,33, 7,33 фактичне 6,4, 8,25, 8,1, 8,3, 9,05. Зважування проведено на пункті габаритно вагового контролю ППГВК ESIT 09-225, Тернопільська область а,д. М-19 км 237-820, надана квитанція від 11.06.2020 (а.с.13) та довідка про результати здійснення габаритно вагового контролю №0018932 від 11.06.2020 (а.с.14).

На підставі вищевказаних документів складений рахунок № 057-1 від 11.06.2020 (а.с.16) відповідно до якого, при загальній масі 40,1 тон перевищення параметрів від нормативу не виявлено, визначено перевищення нормативу навантажень на осі (строєна з одиночними шинами) у розмірі 15,68 %. Розрахунок оплати за проїзд становить 0, 54 євро за 1 кілометр, загальна сума до оплати 534,60 євро (0,54 * 330 х 3 = 534,6 євро).

У подальшому Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області 28 липня 2020 року винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 193837 у розмірі 17 000 гривень. Постанова зареєстрована за № 58486/30/18-20 від 29.07.2020 (а.с.19

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Пунктом 3 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Порядку №403 взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робі т із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422;

видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з п.п. 12, 13 та 14 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видасться довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а па запит водія міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до п. 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одною вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 2 Порядку №879:

вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 9 розділу 2 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 відсотки та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому, довідка повинна містити показники зважування, видані спеціалізованим обладнанням по кожній осі окремо, а також підсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.

Методика, про яку йдеться у п. 2 Порядку №879 та згідно з якою повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртсстандартом) не затверджено.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована відповідно до ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію №02-84-08.

Однак, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким та сипучим вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі.

Такі висновки узгоджуються із правовими висновками Верховного суду, викладеними у постановах від 12.04.2018 у справі №816/2329/13-а, від 16.01.2018 у справі №826/442/13-а, від 12.06.2018 у справі №821/597/17.

Враховуючи вищевикладене можна дійти висновку, що при здійсненні зважування транспортного засобу з сипучим вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійсненні посадовими особами відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання, здійсненні без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем.

Також, відповідно до Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю, пересувний пункт повинен бути укомплектований, поміж іншого, таким технічним обладнанням: комплект пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки; комп`ютерна техніка; свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію (пункт 3 Розділу II).

Вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології (пункт 8 Розділу II).

Відповідачем суду не надано жодних доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для нього місцях, та здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства.

Відсутність таких документів, зокрема, щодо пристрою, яким проводилося зважування транспортного засобу, позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу параметрам та технічному стану, що пред`являються до таких пересувних контрольних пунктів.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №557/322/17.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, .які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2% та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Таким чином, зазначеним нормативним положенням чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу, а не у спосіб, який здійснювався на транспортному засобі позивача посадовими особами відповідача.

Судом встановлено, що згідно з товарно-транспортною накладною №10/849 від 10.06.2020 підтверджується здійснення позивачем перевезення саме сипучого вантажу: тверді побутові відходи (а.с.24).

Після завантаження твердих побутових відходів здійснювалося зважування автомобіля РЕНО, номер НОМЕР_5 вагами ЛКП «Зелене місто», вантажовідправник Львівське комунальне підприємство «Львівспецкомунтранс» (ЛСКТР). Згідно зважувальної квитанції № 30771 від 11.06.2020 маса брутто становила 36,67 тон (а.с.22).

ЛКП «Зелене місто» на запит позивача від 18.06.2020 листом № 235 від 24.06.2020 надано відповідь, що з інформації наявної в електронному апаратному комплексі зважування, наявного у користуванні ЛКП «Зелене місто» на території полігону твердих побутових відходів в с. В. Грибовичі, Жовківського району, Львівської області 11 червня 2020 року о 01 год. 17 хв. було зважено транспортний засіб RENAULT, номерний знак НОМЕР_5 , з причіпом, повна маса становила 36,67 тонн (а.с.21).

З огляду на вказані докази, суд дійшов висновку що Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області 11.06.2020 при зважуванні вантажу не враховано властивості вантажу, який перевозив належний позивачу автомобіль, а саме: тверді побутові відходи, які є подільним (сипучим, рухомим) вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, на переконання суду, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх сипучих властивостей, легко змінює форму та вільно переміщується під дією мінімальних сил.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняте (вчинене) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 2102 грн. за подання позову (а.с.39), та 630,61 грн. за подання заяви про забезпечення позову (а.с.49), яка судом задоволена, такі судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 262, 294, 295, КАС України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Львівській області від 28.07.2020 №193837 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВПВ ЗАХІД» (81031, Львівська обл. Яворівський р-н., село Наконечне Друге, вул.. Молодіжна 21, ) з Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (79020, м. Львів, проспект В. Чорновола, 57, ) за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 2732 (дві тисячі сімсот тридцять дві) грн. 61 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.12.2020р.

Суддя Коморний О.І.