Справа № 420/4063/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4063/20
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третіх осіб: відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Трояндівської сільської ради, секретаря Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, виконуючої обов`язки голови Трояндівської сільської ради Чеботарьової Ольги Миколаївни, фермерського господарства «Назари», керівника фермерського господарства «Назари» Назаренко Віктора Павловича про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

14 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру в Одеській області щодо відсутності контролю у протиправних діях керівника фермерського господарства «Назари» - ОСОБА_2 , пов`язаних із систематичним використанням земельної ділянки площею 21, 8592 га не за цільовим призначенням (посів сільськогосподарських культур) на протязі дев`ятнадцяти років, яка перебуває в межах населеного пункту та відносяться до складу категорій земель за розподілом їх по землекористувачах, власниках землі та угіддях села Кірове, нині село Трояндове та сіл Ониськове, Ставки Трояндівської (Кіровської) сільської ради Комінтернівського, нині Лиманського району Одеської області, як садиби (землі громадян);

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області вчинити дії щодо зібрання врожаю і набуття права власності на зібрану сільськогосподарську продукцію на земельній ділянці площею 21,8592 га, засіяної восени 2019 року ФГ "Назари", яка перебуває в межах населеного пункту та відноситься до складу категорії земель за розподілом їх по землекористувачах, власниках землі та угіддях села Кірове, нині село Трояндове та сіл Ониськове, Ставки Трояндівської ( Кіровської ) сільської ради Комінтернівського, нині Лиманського району Одеської області, як садиби (землі громадян);

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області вчинити дії щодо розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки ФГ "Назари" площею 21, 8592 га, яка перебуває в межах населеного пункту та відноситься до складу категорії земель за розподілом їх по землекористувачах, власниках землі та угіддях села Кірове, нині село Трояндове та сіл Ониськове, Ставки Трояндівської ( Кіровської ) сільської ради Комінтернівського, нині Лиманського району Одеської області, як садиби (землі громадян);

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області вчинити дії щодо заборони фермерському господарству «Назари» в подальшому вчиняти будь-які дії пов`язані з веденням господарської діяльності на земельній ділянці, яка перебуває в межах населеного пункту площею 21,8592 га та відносяться до складу категорій земель за розподілом їх по землекористувачах, власниках землі та угіддях села Кірове, нині село Трояндове та сіл Ониськове, Ставки Трояндівської (Кіровської) сільської ради Комінтернівського, нині Лиманського району Одеської області, як садиби (землі громадян);

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області подати до суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що протиправну бездіяльність ГУ Держгеокадастру в Одеській області, яка виразилась у відсутності контролю за протиправними діями керівника ФГ "Назари" ОСОБА_2 , пов`язаних із систематичним використанням земельної ділянки площею 21,8592 га не за цільовим призначенням.

Позивач вважає, що враховуючи зусилля, яких він докладає для захисту своїх прав з приводу набуття права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства (в межах населеного пункту) загальною площею 0,2500 га, в тому числі 0,2500 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із складу 21,8592 га, зі змісту позову вбачається наявне порушене право позивача з боку відповідача.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що з позовної заяви не вбачається, чим саме ГУ Держгеокадастру в Одеській області порушив право позивача. Відповідач також наголосив, що зібрання урожаю на земельній ділянці не входить до компетенції Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Відповідач зазначив, що спірна земельна ділянка площею 21,8592 га, розташована за адресою с. Трояндове на території Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області (в межах населеного пункту), перебуває в землях запасу, які не надані у власність або користування, складом угідь: рілля, цільове призначення - не визначено. Форма власності - комунальна. Відомості про право власності на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, відсутні.

ФГ «Назари» подало пояснення на позовну заяву, у яких, зокрема, зазначило, що права позивача не порушені, оскільки він жодним чином не довів, що оскаржувана бездіяльність відповідача мала безпосередній вплив на його права, що є підставою для відмови у задоволені позовної заяви.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріально та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем обрано вірний спосіб захисту своїх порушених прав. Крім того, апелянт зазначив, що земельна ділянка, орієнтованою площею 21 га, що розташована на території Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, відноситься до земель запасу, а ОСОБА_1 , як і всі інші охочі намагаються отримати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,25 га, в тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із складу 26,2 га, яка використовується ФГ "Назари" без належним чином оформлених документів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

28.12.2017 року Головним управління Держгеокадастру в Одеській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №817-ДК/924/АП/09/01-17, в якому зазначено, що перевіркою з виїздом на місце встановлено, що земельна ділянка площею 21 га знаходиться в обробленому стані, на місці встановити особу, яка обробляє земельну ділянку не вдалось. Згідно інформації Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, від 22.09.2017 року №02/ВК-11-448, вбачається, що ФГ «Назари», в особі директора ОСОБА_2 , використовує земельну ділянку державної власності площею 21,0 га ріллі, яка розташована на території Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області без правовстановлюючих документів. У вказаному акті також зазначено, що з урахуванням вказаної інформації, документів і пояснень, отриманих в ході перевірки, вбачається, що ФГ «Назари» фактично використовує земельну ділянку, орієнтовною площею 21,0 га, яка розташована на території Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, що відповідно до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» є самовільним зайняттям земельної ділянки та, згідно п.«б» ч.1 ст.211 Земельного кодексу України, тягне настання юридичної відповідальності.

Вважаючи, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області вчиняє протиправну бездіяльність щодо нездійснення контролю за використанням земельної ділянки площею 21,8592 га, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що вказаною спірною бездіяльністю відповідача порушені права та/або інтереси, що належать безпосередньо позивачу та які підлягають судовому захисту.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, свобод та інтересів осіб.

Однак, порушення вимог законодавства рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.09.2020 по справі № 820/1913/17 (№ в ЄДРСР 91414940), яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявнику.

Такої ж позиції дійшов Верховний Суд у постанові по справі 813/2376/17 від 09 грудня 2020 року.

Судом вірно зазначено, що з матеріалів справи не вбачається, які саме права ОСОБА_1 порушені з боку ГУ Держгеокадастру в Одеській області.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 визначив відповідача ГУ Держгеокадастру в Одеській області, в той час як зі змісту позовної заяви вбачається, що фактично позивач оскаржує протиправні, на його думку, дії керівника фермерського господарства «Назари» - ОСОБА_2 , що пов`язані із систематичним використанням земельної ділянки, площею 21, 8592 га, не за цільовим призначенням (посів сільськогосподарських культур) на протязі дев`ятнадцяти років, яка перебуває в межах населеного пункту та відносяться до складу категорій земель за розподілом їх по землекористувачах, власниках землі та угіддях села Кірове, нині село Трояндове та сіл Ониськове, Ставки Трояндівської (Кіровської) сільської ради Комінтернівського, нині Лиманського району Одеської області, як садиби (землі громадян).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем не надано до суду відповідних доказів на підтвердження того, що позивач має право на земельну ділянку, площею 21, 8592 га. ОСОБА_1 зазначає про порушені права територіальної громади Трояндівської сільської ради Лиманського району - як законного власника відповідної земельної ділянки, в тому числі і позивача як потенційного власника земельної ділянки при наданні у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства (в межах населеного пункту).

Разом з тим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 року по справі № 420/7226/19 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Трояндівську сільську раду Лиманського району Одеської області у встановлений законодавством термін повторно розглянути заяву про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства (в межах населеного пункту) загальною площею 0,2500 га, в тому числі 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із складу 26,2 га - визначеної згідно технічної документації розробленої в 2001 році Одеським філіалом інституту землеустрою при Українській академії аграрних наук, по встановленню складу категорій земель та розподіл їх по землекористувачах, власниках землі та угіддях села Кірове, нині село Трояндове та сіл Ониськове, Ставки Трояндівської (Кіровської) сільської ради Комінтернівського, нині Лиманського району Одеської області, як садиби (землі громадян) та прийняти відповідне рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020р. повернуто скаржнику.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача у даних правовідносинах відсутнє порушене право або законний інтерес, оскільки, позивач не є учасником (суб`єктом) правовідносин, в межах яких має здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що у зв`язку із відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відсутні підстави для стягнення з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на користь позивача моральної шкоди.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, судова колегія враховує, що після зміни керівництва Трояндівської сільської ради Лиманського району у лютому 2019 року останнім було вирішено питання щодо передачі спірної земельної ділянки ФГ "Назарі" та укладений відповідний договір. Зазначені рішення і договір у липні 2019 року оскаржені ОСОБА_1 в цивільному порядку до Комінтернівського районного суду Одеської області (справа № 504/2498/19), на що посилається позивач в як в позові, так і в уточненнях до позовної заяви.

Отже, на день розгляду даної справи судом відсутні підстави вважати, що ФГ "Назарі" самовільно використовує спірну земельну ділянку.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий Н.В.Вербицька

Суддя О.В.Джабурія

Суддя К.В.Кравченко