Справа № 280/5395/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 280/5395/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року в адміністративній справі №280/5395/20 (суддя у 1 інстанції Артоуз О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з порушенням правил територіальності незаконними та неправомірними;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №62385279 від 19.06.2020 року про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 19652,10 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з порушенням правил територіальності незаконними та неправомірними. Скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження №62385279 від 19.06.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 19652,10 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про порушення відповідачем при відкритті виконавчого провадження із порушенням статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в частині прийняття до виконання виконавчого документу не за місцем проживання боржника, оскільки з виконавчого документу слідує, що майно боржника позивача, знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. Зазначено, що стягувач наділений правом вибору місця виконання рішення, в законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що

04.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. видано виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Малокатеринівка, місце роботи «Водоканал», РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який є боржником за кредитним договором №401 від 10.06.2019р., укладеним із ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження якого є: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4. Загальна сума заборгованості складає 19402,10 грн. Виконавчий напис зареєстровано за №18569.

19.06.2020 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до приватного виконавця із заявою за вих. №156072 (вх. №11329 від 19.06.2020р.) про примусове виконання виконавчого напису, в якій просили відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №18569 від 04.06.2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 19652,10 гривень. До заяви про примусове виконання рішення було додано довідку про відкритий рахунок, в якій зазначається, що ОСОБА_1 , є власником рахунку № НОМЕР_2 відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Крім того, до заяви про примусове виконання рішення, було додано оригінал виписки по рахунку, з якої вбачається, що на рахунку № НОМЕР_2 , який належить боржнику, станом на 19.06.2020 року наявні кошти в розмірі 1,00 гривень.

19.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62385273 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С, №18569 від 04.06.2020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 19652,10 грн.

Крім того, 19.06.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про арешт коштів боржника, що також направлені на адресу відповідача 19.06.2020.

Вказані постанови позивач отримав 26.06.2020 особисто.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016 р.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

До обов`язків виконавця належить здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18).

За приписами частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 р. №1403-VIII (далі Закон № 1403-VIII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Таким чином, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах виконавчого округу, в якому такий приватний виконавець здійснює діяльність.

В цьому випадку, оскільки боржником є фізична особа, місцем виконання виконавчого напису є місце проживання, перебування боржника.

При цьому суд зазначає, що приписи частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIII стосовно можливості прийняття приватним виконавцем виконавчих документів за місцезнаходженням майна боржника стосуються виконавчих документів, боржником в яких є юридична особа.

Водночас, як свідчать матеріали справи, позивачка не зареєстрована на території міста Київ, а адресою її зареєстрованого місця проживання є: АДРЕСА_2 , що також зазначена і у виконавчому документі.

Доказів фактичного мешкання позивачки на території міста Київ матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Щодо посилань скаржника про те, що звертаючись із заявою про примусове виконання рішення від 19.06.2020 року, стягувачем долучено довідку б/н б/д в якій зазначено, що у клієнта ОСОБА_1 , є рахунок НОМЕР_2 у валюті гривня відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», що розташований у м. Київ, вул. Андріївська, 4, слід зазначити наступне.

Так, в даному випадку місцезнаходженням майна є не місце розташування самого банку, де відкритий рахунок, а самі банківські рахунки чи електронні гаманці, на яких обліковуються кошти та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою відповідних платіжних інструментів, однак такі рахунки або електронні гаманці не є майном у розумінні положень ст. 190 ЦК України, оскільки вони не є окремими речами чи їх сукупністю, а фактично вони є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Статтею 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.179 цього ж Кодексу).

Пунктами 3.1, 3.2 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року №2346-ІІІ (зі змінами) встановлено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Грошові знаки випускаються у формі банкнот і монет, що мають зазначену на них номінальну вартість.

При цьому, жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що «рахунок» є майном в розумінні ст. 190 ЦК України. Так само, не передбачено й визначення місцезнаходження «рахунку» за місцем знаходження будь-якого банку.

Підставою для відкриття виконавчого провадження за відповідним територіальним округом має бути, зокрема, наявність майна на вказаній території. Кошти, в розумінні чинного законодавства, вважаються майном особи.

Аналогічний висновок міститься і в листі Міністерства юстиції України від 11.06.2018 року вих. № 23123/16620-33-18/20.5.1, в останньому абзаці якого зазначено наступне: «Виходячи з наведеного, приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах».

Однак, довідка б/н, б/д в якій зазначено, що у клієнта ОСОБА_1 є рахунок НОМЕР_2 відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не містить інформацію щодо вказаний рахунок не є поточним, на якому акумулюються кошти вкладника, а є рахунком, на який мають надходити кошти для погашення кредитної заборгованості, тобто такі кошти не можуть вважатися майном особи.

Посилання відповідача на постанову ВС у складі Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року у справі № 905/3542/15 є безпідставним, оскільки правовідносини у справах не є подібними, про що правильно зазначив суду першої інстанції.

Так, у справі № 905/3542/15 йшла мова про правомірність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали суду про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що належать відповідачу та підлягають до сплати позивачу і знаходяться на будь-яких рахунках відкритих у будь-яких фінансових установах, в тому числі, на поточному рахунку № НОМЕР_3 у позивача (місцезнаходження Банку: 01004, м. Київ, бульвар Т.Шевченко/вул. Пушкінська, 8/26), та які будуть виявлені в ході виконавчого провадження при виконанні ухвали суду про забезпечення позову в межах розміру позовних вимог у сумі 3757486,60 доларів США, за виключенням грошових коштів, що призначені на виплату заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівникам відповідача.

У справі що розглядається обставини є зовсім іншими, а відтак суд не може застосувати висновки Верховного Суду, бо вони не стосуються спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційних скарг не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року в адміністративній справі №280/5395/20 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року в адміністративній справі №280/5395/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва