Справа № 520/14891/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2020 р. Справа № 520/14891/2020
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Шевченківський відділ обслуговування громадян в м. Харкові (сервісний центр) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Шевченківський відділ обслуговування громадян в м. Харкові (сервісний центр), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, Шевченківський відділ обслуговування громадян в м. Харкові (сервісний центр) призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника у зв`язку зі смертю матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , був звільнений в запас по хворобі згідно Свідоцтва про хворобу №101/3505 від 21.09.1987 року. Позивач перебував на утриманні матері, що встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 по справі № 638/8228/17. Наразі є непрацездатним у зв`язку з віком та за станом здоров`я, оформити інвалідність не має можливості, оскільки його направляють у психо - неврологічний диспансер. Відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має право на призначення пенсії по втраті годувальника у зв`язку зі смертю його матері, у призначенні якої пенсійним органом протиправно відмовлено. Вказане слугувало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію. Позивач 03.09.2018 звернувся до управління із заявою щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV за померлу ОСОБА_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Рішенням від 07.09.2018 № 36 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки позивачем при зверненні не були надані документи, які підтверджують встановлення йому інвалідності. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог та призначення позивачу пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 03.09.2018 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) звернувся до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про призначення йому пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV за померлу ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати - ОСОБА_2 .

Разом із заявою позивач надав копію набравшого законної сили рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 по справі № 638/8228/17, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1967 до моменту смерті останньої.

Проте, рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 07.09.2018 протокол № 36, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Обґрунтовуючи відмову у призначенні пенсії пенсійним органом у рішенні зазначено, що відповідно до статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається. непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягай 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Оскільки ОСОБА_1 при зверненні за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника не були наді документи, які підтверджують встановлення йому інвалідності до досягнення ним 18 років, тому, відсутні підстави для призначення йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлу ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати, ОСОБА_2 .

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначенні положеннями статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно частини 1 якої (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Згідно п.2 ч.2 вказаної статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина 3 статті 36 Закону).

Отже, з аналізу положень вказаної статті випливає, що пенсія по втраті годувальника призначається членам сім`ї померлого годувальника за сукупності двох умов: 1) члени сім`ї були на утриманні померлого годувальника; 2) члени сім`ї померлого годувальника є непрацездатними.

Відповідно до пункту 2.3 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності (абзац другий підпункту 10 пункту 2.3 розділу II Порядку №22-1).

Оскільки позивачем при зверненні до пенсійного органу за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивачем не були надані документи, які підтверджують встановлення йому інвалідності (довідки МСЕК, ін. документи), таких документів до суду також не надано, встановленого рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 по справі №638/8228/17 факту перебування позивача на утриманні його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , недостатньо для призначення пенсії по втраті годувальника, отже відсутні підстави для призначення йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлу мати, ОСОБА_2 .

При цьому, суд звертає увагу, що надана позивачем копія архівної довідки Міністерства оборони РФ від 21.10.2008 № 56/2/3214, згідно якої ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , був звільнений в запас по хворобі згідно Свідоцтва про хворобу №101/3505 від 21.09.1987 року, не підтверджує встановлення позивачу інвалідності до досягнення ним 18 років.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог адміністративного позову.

Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Шевченківський відділ обслуговування громадян в м. Харкові (сервісний центр) (, адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.