Справа № 160/13206/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком №2 на підставі ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 07.11.2019 року, з урахуванням довідки, уточнюючої пільговий характер роботи від 09.08.2017 № 4464 та зарахувавши при призначенні пенсії додатково до підтвердженого управлінням стажу в якості пільгового за списком №2 період навчання з 01.09.1979 по 01.07.1983 та період військової строкової служби з 24.10.1983 по 31.10.1985.
В обгрунтування позовну зазначено, що позивач 07.11.2019 року звернувся до Нікопольського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, надавши усі необхідні документи, передбачені п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак позивачу було відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що з довідка №4464 від 09.08.2017, потребує перевірки та передана до відповідного відділу для здійснення такої перевірки. Вважаючи відмову відповідача у призначенні пільгової пенсії неправомірною позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 21.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представник ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що для підтвердження пільгового стажу роботи за періоди з 01.12.1982 по 13.12.1982, з 10.08.1983 по 13.10.1983, з 14.01.1986 по 04.10.1986, та з 18.01.1989 по 14.10.1991 позивачем надана довідка, уточнююча пільговий характер роботи від 09.08.2017 за № 4464, видана ліквідатором підприємства ПАТ "Нікопольський південнотрубний завод". Довідка потребувала перевірки, тому 13.01.2020 року відділом контрольно - перевірочної роботи № 6 управління контрольно - перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено вихід на підприємство ПАТ Нікопольський південнотрубний завод, але у зв`язку з процедурою ліквідації підприємства, особові справи, відомості нарахування та виплати заробітної плати передані до архівного відділу Нікопольської міської ради, тому перевірити довідку уточнюючу пільговий характер роботи ОСОБА_1 № 4464 від 09.08.2017 виявилось неможливим. Таким чином управління додатково звернулося до архівного відділу Нікопольської міської ради з проханням надати документи щодо періодів роботи ОСОБА_1 на ПАТ Нікопольський південнотрубний завод, але на сьогодні відповідь так і не надійшла. У зв`язку з вищевикладеним зарахувати до пільгового періоду період роботи з 01.12.1982 по 13.12.1982, з 10.08.1983 по 13.10.1983, з 14.01.1986 по 04.10.1986, та з 18.01.1989 по 14.10.1991 в управління не має законних підстав. Що стосується зарахування в якості пільгового стажу за Списком №2 період навчання з 01.09.1979 по 01.07.1983 та період військової строкової служби з 24.10.1983 по 31.10.1985, Нікопольський металургійний технікум своїм рівнем акредитації відноситься до вищих навчальних закладів, тому зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди навчання позивача не має законних підстав. Позивач не працював за професією перед проходженням військової служби, тому цей період також не зараховується до пільгового стажу. Відтак пільговим може вважатися лише той стаж, що підтверджується документами до 21.08.1992 року та обов`язковою атестацією робочих місць після 21.08.1992 року.
Виходячи з положень пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.1.2019 року звернувся до органу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з заявою позивачем були надані наявні документи.
Листом №226/03-16 від 14.01.2020 року відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування обгрунтовуючи тим, що для підтвердження пільгового стажу роботи за періоди з 01.12.1982 по 15.12.1982, з 10.08.1983 по 13.10.1983, з 14.01.1986 по 04.10.1986, та з 18.01.1989 по 14.10.1991 позивачем надана довідка, уточнююча пільговий характер роботи від 09.08.2017 за № 4464, видана ліквідатором підприємства ПАТ "Нікопольський південнотрубний завод", яка потребує перевірки та на даний час довідка передана до відділу контрольно-перевірочної роботи №6 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України з Дніпропетровській області. Враховуючи викладене у призначенні пенсії позивачу відмовлено.
Позивач, вважаючи дії відповідача щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV є: 1) наявність пільгового стажу не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах (для чоловіків); 2) віднесення професії до списку робіт і професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію зазначених роботах, затверджених постановами Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р., Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 р.; 3) безпосередня зайнятість повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 цього Порядку.
За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Із записів копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 року судом встановлено, що позивач в спірні періоди працював:
- з 01.12.1982 по 13.12.1982 роки переведений в трубопрокатний цех №7 пресувальник-різьбяр заготовки 2 розряду на Нікопольський південнотрубний завод;
- з 10.08.1983 по 13.10.1983 року прийнятий в трубопрокатний цех №7 пресувальник-різьбяр заготовки 2 розряду на Нікопольський південнотрубний завод;
- 13.10.1983 року звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії;
- з 14.01.1986 по 05.10.1986 року прийнятий в трубопрокатний цех №7 прибиральник гарячого металу 3 розряду на Нікопольський південнотрубний завод;
- з 18.01.1989 по 02.01.1990 року переведений в трубопрокатний цех №2 бригадиром на обробці, сортуванні, прийомі та пакуванні готової продукції 4 розряду на Нікопольський південнотрубний завод;
- 02.01.1990 року по 14.10.1991 року переведений в трубопрокатний цех №2 бригадиром на обробці, сортуванні, прийомі та пакуванні готової продукції 5 розряду на Нікопольський південнотрубний завод;
- 14.10.1991 - звільнений за ст.38 КЗпП України з власним бажанням.
ПрАТ Нікопольський південнотрубний завод видана Довідка від 09.08.2017 року №4464, яка підтверджує, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Нікопольському ордена Леніна Південнотрубному заводі за період: з 01.12.1982 року по 13.12.1982 року; з 10.08.1983 року по 13.10.1983 року; з 18.01.1989 року по 14.01.1991 року (02 роки, 11 місяців, 14 днів) на роботах за Списком №2, та за період з 14.01.1986 року по 04.10.1986 року (00 років 08 місяців 21 день) на роботах за Списком №1.
Отже, записи в трудовій книжці позивача та довідка ПрАТ Нікопольський південнотрубний завод від 09.08.2017 року №4464 містять записи, що позивач в період з 01.12.1982 року по 13.12.1982 року; з 10.08.1983 року по 13.10.1983 року; з 18.01.1989 року по 14.01.1991 року (02 роки, 11 місяців, 14 днів), працював на роботах, робота на яких дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, передбачених Списком №2 (розділ 3 підрозділ 4, підпункт «а»).
Суд звертає увагу, що відмовляючи у зарахуванні зазначеного періоду роботи в ПрАТ Нікопольський південнотрубний завод, відповідач вказав на ту обставину, що необхідно перевірити інформацію, яка зазначена в уточнюючій довідці, проте яка саме інформація довідки викликає у відповідача сумнів в достовірності зазначених даних та в чому полягає сумнів, відмова не містить.
За наведених обставин, відмова ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача на ПрАТ Нікопольський південнотрубний завод (02 роки, 11 місяців, 14 днів) є безпідставною.
В частині незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року навчання на денному відділенні Нікопольського металургійного технікуму за спеціальністю «Прокатне виробництво», суд зазначає таке.
Нікопольським технікумом Національної металургійної академії України видана Довідка №693 від 28.10.2019 року, яка підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно навчався на денному відділенні Нікопольського металургійного технікуму за спеціальністю «Прокатне виробництво»: 01.09.1979 року (наказ №121-у від 25.08.1979 року) - зарахований до технікуму; з 01.07.1983 року (наказ №70-уч від 01.07.1983 року) - відрахований з технікуму у зв`язку із закінченням повного курсу навчання.
Запис трудової книжки позивача №5 свідчить, що з 10.08.1983 року ОСОБА_1 прийнятий в трубопрокатний цех №7 пресувальник-різьбяр заготовки 2 розряду на Нікопольський південнотрубний завод. З огляду на встановлене вище, зазначена робота передбачена Списком №2.
Частиною 1 статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» N 103/98-ВР від 10.02.1998 року визначено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Враховуючи те, що позивач навчався в технікумі (професійно-технічному навчальному закладі) та перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, суд приходить до висновку, що період навчання з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року має бути зарахований в стаж роботи за спеціальністю за Списком №2.
Що стосується періоду проходження строкової військової служби з 24.10.1983 року по 31.10.1985 роки, суд зазначає таке.
Нікопольським об`єднаним міським військовим комісаріатом Дніпропетровської області видана Довідка №04/1165 від 07.08.2017 року про те, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 24.10.1983 року по 31.10.1985 роки.
Запис трудової книжки позивача №6 свідчить, що ОСОБА_1 13.10.1983 року звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії з роботи пресувальника-різьбяра заготовки 2 розряду трубопрокатного цеху №7 Нікопольського південнотрубного заводу. Робота пресувальника-різьбяра заготовки 2 розряду трубопрокатного цеха передбачено у Списку №2.
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» N 2232-XII від 25.03.1992 року встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до пункту109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому зазначені періоди враховуються в розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах чи пільгових розмірах.
Враховуючи ту обставину, що позивач був звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії з роботи, яка віднесена до Списку №2, до пільгового стажу позивача має бути зараховано період проходження строкової військової служби.
Таким чином, на час звернення ОСОБА_1 до органу Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, позивачу виповнилось 55 років, він мав загальний стаж роботи більше 30 років, з них робота за Списком №2 більше 12 років 6 місяців, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду цієї справи не доведено правомірності відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією №35 від 05.10.2020 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підлягає стягненню сплачений судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 840,80 грн.
У зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці, рішенні винесено 30.12.2020 року.
На підставі викладеного, керуючись статтями, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 підставі частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка викладена в листі №226/03-16 від 14.01.2020 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком №2 на підставі частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.11.2019 року, з урахуванням довідки, уточнюючої пільговий характер роботи від 09.08.2017 року №4464 та зарахувавши при призначенні пенсії додатково до підтвердженого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пільгового стажу за списком №2 період навчання з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року та період строкової військової служби з 24.10.1983 року по 31.10.1985 року.
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар