Справа № 815/3327/15
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3327/15
29 грудня 2020 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо встановлення способу виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахування уточнених позовних вимог, просив:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міндоходів в Одеській області від 05.06.2015 № 58-о «Про звільнення майора податкової міліції ОСОБА_1 у запас Збройних сил України;
поновити майора податкової міліції ОСОБА_1 в органах податкової міліції та на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ четвертого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області або на іншій рівнозначній посаді в слідчому управлінні фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області;
стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення по день ухвалення судового рішення.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міндоходів в Одеській області від 05.06.2015 №58-о Про звільнення майора податкової міліції ОСОБА_1 у запас Збройних сил України; поновлено майора податкової міліції ОСОБА_1 в органах податкової міліції на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ четвертого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області; стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (грошове забезпечення) з 08 червня 2015 року по день поновлення на посаді.
В обґрунтування зазначеної заяви зазначено, що у вказаному рішенні судом зазначено: «...Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (грошове забезпечення) з 08 червня 2015 року по день поновлення на посаді. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.».
Проте, у відповідь на заяву позивача про добровільне виконання судового рішення, а саме в листі від 13.10.2020 Головне управління ДФС в Одеській області зазначає, що в резолютивній частині постанови Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2015 по справі №815/3327/15 не зазначено яка саме сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з Головного управління ДФС в Одеській області та за нормами якого нормативного акту необхідно здійснювати розрахунки.
Тому, Головне управління ДФС в Одеській області робить власний розрахунок середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу нібито у відповідності до «Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податісової міліції», затвердженого Наказом Міністерства фінансів Уїсраїни від 17.07.2018 №616.
Та, навіть, у цьому розрахунку Головне управління ДФС в Одеській області в порушення п, 2 та п. 3 зазначеного Порядку №616, не врахувавши премії, невірно визначило одноденний розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, занизивши його майже у двічі, що в свою чергу значно знижує загальну суму стягнення на користь позивача.
Заявник же вважає, що слід застосовувати для обчислення розміру грошового забезпечення особам начальницького складу податкової міліції правила, визначені «Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.
Для розгляду даної заяви було призначено судове засідання 28.12.2020 року, у яке представники сторін не з`явились. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення способу виконання рішення у справі, суд дійшов наступних висновків.
Згідно положень ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Тобто, чинне процесуальне законодавство встановлює не лише необхідність вирішення спору по суті, а й зобов`язує суд з урахуванням конкретних обставин здійснити заходи, необхідні для виконання прийнятого рішення.
Досліджуючи обставини, які склались під час виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року у справі №815/3327/15, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Тобто, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.
Верховний Суд зазначає, що при стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України, суд керується постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.1995 № 100.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ цієї Постанови При обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.
Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Премії та інші виплати, які виплачуються за два місяці або більш тривалий період, при обчисленні середньої заробітної плати включаються шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду частини, що відповідає кількості відпрацьованих робочих днів періоду (місяців), за які такі премії та інші виплати нараховані. Така частина визначається діленням суми нарахованих премій та інших виплат на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів кожного місяця, що відноситься до розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати.
При обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час відпусток або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.»
З огляду на відсутність належних та допустимих доказів про фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, число відпрацьованих робочих днів (годин), суд об`єктивно позбавлений можливості встановити розрахунок середньоденної (середньогодинної) заробітної плати, яку отримував позивач у квітень-травень 2015 року.
Суд звертає увагу, що постановою суду першої інстанції присуджено стягнути з ГУ ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.06.2015р. по день поновлення на посаді, тобто в межах заявлених позивачем вимог.
При цьому, в мотивувальній частині постанови суд зазначив, що грошове забезпечення, за час вимушеного прогулу має бути виплачено з 08.06.2015 року по день фактичного поновлення на посаді, але не більше як за один рік.
За таких обставин, суд вважає за можливе вказати Головному управління ДФС в Одеській області, що їм слід самостійно здійснити нарахування та виплату позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08.06.2015 року по 31.10.2020 року, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05.02.1995 № 100.
Обраний судом спосіб захисту порушеного права узгоджується з усталеною судовою практикою (наприклад, справи № 280/5328/18, № 815/42/16 тощо).
Таким чином, з метою забезпечення виконання рішення у справі №815/3327/15, яка набрало законної сили, суд вважає за необхідне встановити спосіб його виконання шляхом зобов`язання Головного управління ДФС в Одеській області, самостійно здійснити нарахування та виплату позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08.06.2015 року по 31.10.2020 року, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05.02.1995 № 100.
Керуючись ст. ст. 241-246, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд, -
Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо встановлення способу виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу задовольнити частково.
Встановити спосіб виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року у справі №815/3327/15 шляхом зобов`язання Головного управління ДФС в Одеській області, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08.06.2015 року по день фактичного поновлення на посаді, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05.02.1995 № 100 в чинній редакції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Аракелян