Справа № 813/299/17
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 813/299/17

адміністративне провадження № К/9901/41636/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у складі головуючого судді Сакалоша В.М. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Хобор Р.Б. (головуючий суддя), Попко Я.С., Сеник Р.П. у справі №813/299/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (надалі - ТОВ «Яблуневий Дар», позивач) звернулось до суду з позовом до Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі - відповідач) у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило визнати протиправними дії щодо винесення податкової вимоги №2-48 від 03.01.2017 року та зобов`язати відповідача вчинити дії.

2. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року, адміністративний позов задоволено повністю.

2.1. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо винесення податкової вимоги № 2-48 від 03.01.2017 року.

2.2. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до зворотного боку інтегрованої картки платника податків ТОВ «Яблуневий Дар» з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, відомості про відсутність податкового боргу по податкових повідомленнях-рішеннях №/18627, №/18630 від 23.12.2014 року у сумі 2 085 921,81 грн.

2.3. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування грошових коштів в сумі 208 000,00 грн., сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» в якості податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням № 6766 від 18.11.2016 року та в сумі 46 400,00 грн., сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» в якості авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням № 7473 від 29.12.2016 року в погашення податкового боргу.

2.4. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до зворотного боку інтегрованої картки платника податків ТОВ «Яблуневий Дар» відомості про сплату податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням № 6766 від 18.11.2016 року в сумі 208 000,00 грн., та сплату ТОВ «Яблуневий Дар» авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням № 7473 від 29.12.2016 року в сумі 46 400,00 грн.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. 16 грудня 2014 року СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС складено акт №538/28-06-39-01/32475074 позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар» щодо взаємовідносин товариства з первинними суб`єктами господарювання.

3.2. За результатами перевірки фіскальним органом було прийнято податкові повідомлення - рішення №/18627 та №/18630 від 23.12.2014, якими товариству визначено грошові зобов`язання зі сплати ПДВ в сумі 1 638 432,41 грн. (основний платіж - 1092288,27 грн. та штрафні санкції - 546 143,73 грн.) податку на прибуток в сумі 1 884 197,29 грн. (основний платіж - 1 256 131,51 грн. та штрафні санкції - 628 066 грн.)

3.3. 22.05.2015 ТОВ «Яблуневий Дар» згідно платіжних доручень №487, №488 було сплачено ПДВ, податок на прибуток та штрафні санкції, визначені згідно акту перевірки від 16.12.2014 у податкових повідомленнях-рішеннях №/18627 та №/18630 від 23.12.2014.

3.4. 24.03.2016 СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС було винесено податкову вимогу №3-17, якою визначено ТОВ «Яблуневий Дар» суму податкового боргу 2085921,81 грн., що становить в сукупності усі суми, визначені вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями.

3.5. Не погодившись із вказаною податковою вимогою, позивач оскаржив її до Львівського окружного адміністративного суду, який 21 червня 2016 року постановою у справі №813/1127/16 позов ТОВ «Яблуневий Дар» задовольнив повністю та визнав протиправною і скасував податкову вимогу №3-17 від 24.03.2016.

3.6. Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.11.2016 апеляційну скаргу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС залишив без задоволення, а постанову від 21.06.2016 - без змін.

3.7. Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що ТОВ «Яблуневий Дар» в повному обсязі сплачено податкове зобов`язання згідно податкових повідомлень - рішень №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 та відшкодовано фінансові санкції, у зв`язку з чим у податкового органу не було жодних правових підстав для прийняття оскаржуваної податкової вимоги.

3.8. 03 січня 2017 року Львівським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби винесено податкову вимогу форми «Ю» №2-48, про те, що станом на 02 січня 2017 року сума податкового боргу платника податків ТОВ «Яблуневий Дар» за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 2 085 921,81 грн., у тому числі:

-податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, код бюджетної класифікації - 11020300, сума податкового боргу 236 802,80 грн., з яких основний платіж 236 802,80 грн.

-податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, код бюджетної класифікації 14010100, сума податкового боргу 1 849 119,10 грн., з яких основний платіж 1 091 549,76 грн., штрафні санкції 546 144,14 грн., пеня 211 425,11 грн.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодиться суд апеляційної інстанції, виходив з того, що платіжними дорученнями №487, №488 підтверджується, що позивачем повністю сплачено ПДВ, податок на прибуток та штрафні санкції згідно податкових повідомлень - рішень №/18627 та №/18630 від 23.12.2014, визначені згідно акту перевірки від 16.12.2014 №538/28-06-39-01/32475074 позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар».

4.1. Судами встановлено, що така сплата податкових зобов`язань відбулась позивачем в періоді, в якому вказані зобов`язання не вважались узгодженими, так як тривало оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку.

4.2. Внаслідок сплати податкового боргу та відшкодування штрафних (фінансових санкцій) суд дійшов до переконання, що дії відповідача щодо винесення податкової вимоги № 2-48 від 03.01.2017 року є неправомірними.

4.3. Суди дійшли висновку, що податковий орган не здійснив вилучення сум податкового боргу платника податків із облікової картки, а навпаки здійснив самостійне зарахування в обліковій картці платника податків грошових сум, сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» з податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року згідно платіжного доручення № 6766 від 18.11.2016 в сумі 208 000,00 грн., та авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року згідно платіжного доручення № 7473 від 29.12.2016 в сумі 46 400,00 грн. в якості погашення податкового боргу згідно податкових повідомлень - рішень №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 в результаті чого у платника податків утворився податковий борг за ІІІ квартал 2016 року.

4.4. Судами вказано також, що Львівське управління Офісу великих платників податків є структурним підрозділом Офісу, не є юридичною особою та діє відповідно до Положення про Львівське управління Офісу великих платників податків ДФС, при цьому таке Положення не містить повноважень Управління на винесення податкових вимог чи податкових повідомлень-рішень.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

6. Зазначає, що сума боргу у період з 30.12.2014 по 29.02.2016 була неузгодженою та виведена поза борг, оскільки ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2016 у справі №876/5311/15 набрала законної сили в день її постановлення. Вважає, що оскільки податкові повідомлення-рішення оскаржувались платником в судовому порядку, то визначені суми грошового зобов`язання вважались неузгодженими, а отже у податкового органу були підстави для формування та направлення позивачу податкової вимоги про сплату боргу. Також вказує, що позивачем не враховано, що при нарахуванні суми грошового зобов`язання за результатом податкової перевірки, нараховується пеня. Крім того, звертає увагу на те, що суми помилково або надміру сплачених грошових зобов`язань з ПДВ станови на 01 липня 2015 року вважаються погашеними та одночасно збільшують суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну. Беручи до уваги те, що заборгованість позивача з податку на додану вартість разом зі штрафною санкцією та нарахованою пенею становить 1 849 119,01грн, а з податку на прибуток - 236802,80грн, вважає, що податковим органом правомірно сформовано оскаржувану вимогу.

7. Позивач правом подачі відзиву на касаційну скаргу відповідача не скористався.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

8. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9. Відповідно до пункту 54.3.1 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

9.1. Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

10. Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

11. Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

12. Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

12.1. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

13. Згідно із пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

14. За приписами пункту 59.5 статті 59 ПК України 59.5. у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

14.1. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

15. У відповідності до приписів пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

15.1. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

16. Згідно, наявної в матеріалах справи вимоги від 03 січня 2017 року №2-48 у позивача рахувався податковий борг в сумі 2 085 921 грн. 81 коп. Дана сума складалась із двох складових:

- податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, код бюджетної класифікації - 11020300, сума податкового боргу 236 802,80 грн., з яких основний платіж 236 802,80 грн.

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, код бюджетної класифікації 14010100, сума податкового боргу 1 849 119,10 грн., з яких основний платіж 1 091 549,76 грн., штрафні санкції 546 144,14 грн., пеня 211 425,11 грн.

17. Однак, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки сумам, наведеним у цій податковій вимозі, і не здійснили порівняння цих сум з даними облікової (інтегрованої) картки платника податків, витяги з якої міститься в матеріалах справи, що свідчить про порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи, в адміністративному процесі.

18. Як встановили суди попередніх інстанцій, платіжними дорученнями №487 та №488 від 22.05.2015 позивачем сплачено грошові зобов`язання з податку на додану вартість та податку на прибуток разом із штрафними санкціями, нараховані податковими повідомленнями-рішеннями №/18627 та №/18630 від 23.12.2014.

19. Водночас, Суд зазначає, що суди передчасно ототожнили суму коштів, які позивач оплатив в рахунок погашення податкових зобов`язань, та суми, які були визначені контролюючим органом за наслідками проведеної податкової перевірки вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, і можливу заборгованість позивача по податках та зборах чи інших обов`язкових платежах, облік яких здійснювався контролюючим органом, що могла виникнути з часу оплати таких податкових зобов`язань (22.05.2015) до моменту винесення відповідачем спірної у даній справі податкової вимоги (03.01.2017).

20. Також, судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки доводам податкового органу про повернення в установленому ПК України порядку сум переплат на електронний рахунок шляхом автоматичного збільшення розрахункової суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21. 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), внесені Законом України від 15.01.2020 № 460-ІХ, за правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

22. За змістом частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

23. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

24. Отже, враховуючи відсутність повноважень суду касаційної інстанції на встановлення та дослідження вказаних фактичних обставин справи, є підстави для скасування рішень судів попередніх інстанцій, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

25. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити частково.

26. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

27. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко