Справа № 420/3832/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3832/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 05 травня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області визнання протиправною бездіяльність та дії та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 08 травня 2020 року судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України даний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

22 травня 2020 року ухвалою продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали (з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-ІХ).

Ухвалою від 25 вересня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

12 жовтня 2020 року до суду від позивача за вх. №42443/20 надійшов лист з належним чином оформленою позовною заявою (у 2-х екземплярах), в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою від 15 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №42443/20), відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що листом Головного УПФУ в Одеській області № 2265-2200/Н-02/8-1500/20 від 23.03.2020 р. повідомлено, що виплата пенсії здійснювалась на поштове відділення № 65048 та в зв`язку з тривалою не оплатою з грудня 2019 виплату пенсії припинено. Позивач вказує що вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно заяви від 05 лютого 2016 р про відкриття рахунку в ПАТ КБ "ПриватБанк". В заяві про поновлення виплати пенсії від 05 лютого 2016р. заявник просила пенсію виплачувати на рахунок в ПАТ КБ "ПриватБанк". В додатках до заяви додано заяву від 05 лютого 2016р. про відкриття рахунку в ПАТ КБ "ПриватБанк". Зазначає, що позивач не проживає в АДРЕСА_1 , знята з реєстрації у 1996 р. та постійно проживає в державі Ізраїль, що відомо боржнику.

03 листопада 2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за вх. №46203/20 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги вважає незаконними, необґрунтованими та передчасними. Вказує, що в пенсійній справі відсутні будь-які дані щодо виплати пенсії позивачу на банківський рахунок (саме з цієї причини пенсія нараховувалась позивачу на поштове відділення). Зазначає, що позивач із заявою щодо виплати пенсії на банківський рахунок до Головного управління не зверталась та рішення Головним управлінням з цього приводу не приймалось, в свою чергу, передчасне задоволення вимог щодо виплати пенсії позивачу на банківський рахунок суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року доручено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду оригінал та належним чином засвідчену копію всіх матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для огляду, а також належним чином засвідчену копію заяви від 05.02.2016 року з додатками від 05.02.2016 року (вх. №65/А-11 від 15.02.2016 року), на підставі якої ОСОБА_2 було надано відповідь від 25.02.2016 року №65/А-11. Зупинено провадження по справі №420/3832/20 до надходження відповіді на судове доручення.

28 грудня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами та з відзивом на позов відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

Відповідно до протоколу від 13.04.2020 року ОСОБА_1 з 05.02.2013 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.80-30).

Судом встановлено, що 25 лютого 2020 року позивачем подано до відповідача заяву (а.с.88), у відповідь на яку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області направлено ОСОБА_1 лист від 23.03.2020 року №2265-2200/Н-02/8-1500/20 (а.с.6, 89), у якому зазначено, що: «…Вам призначено пенсію за віком в розмірі 949,00 гри згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), згідно з яким розмір пенсії визначається індивідуально та залежить від величини заробітку, з якого були сплачені страхові внески, тривалості страхового стажу та ряду інших чинників.

Надалі розмір пенсії змінювався відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України за 2017, 2018, 2019 роки», яким установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність за зазначені роки з відповідними змінами.

Додатково повідомляємо, що пенсія нараховувалась на поштове відділення № 65048 та згідно звітів пошти не виплачувалась.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з грудня 2019 року виплата призначеної пенсії припинена у зв`язку з тривалою неоплатою».

Позивач, вважаючи, що відповідач неправомірно не виплачує пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, вказаним Законом визначено два способи для виплати пенсії:

- в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій;

- через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках визначає Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 р. № 662).

Так, відповідно до пункту 6 Порядку № 1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Згідно із пунктами 8-10 Порядку № 1596:

- поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті;

- між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін;

- заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Пунктом 12 Порядку № 1596 встановлено, що органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають:

- списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках;

- опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів.

Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення.

Згідно із пункту 14 вищевказаного Порядку №1596 на підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів.

На офіційному сайті Пенсійного фонду України за посиланням: https://www.pfu.gov.ua/1906048-perelik-bankiv-upovnovazhenyh-na-vyplatu-pensij/ наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватись виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є також ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Отже, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок.

При цьому, ОСОБА_1 є громадянкою України, пенсіонеркою, виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю (а.с.40), адреса постійного фактичного місця її проживання - АДРЕСА_2 .

Позивачем до суду надано копію заяви від 05.02.2016 року про призначення/перерахунок пенсії (а.с.5), адресованої управлінню Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, в якій зазначене прохання пенсію виплачувати на рахунок в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», до якої згідно розписки-повідомлення (а.с.5 зворот) додано заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», видану ОСОБА_1 від 05.02.2016 року про нарахуванням пенсії позивача на належний їй поточний рахунок, який відкрито у відділенні Приватбанку (а.с.7, 39).

Однак, як стверджує відповідач та вбачається з наданого до суду для огляду оригіналу матеріалів пенсійної справи та її засвідченої копії, вищевказаної заяви в пенсійній справі позивача немає, доказів направлення її позивачем до суду не надано а з копії заяви не вбачається її реєстрація у пенсійному органі.

В той же час суд зазначає, що 25 лютого 2016 року управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси ОСОБА_2 було направлено лист №65/А-11 (а.с.30), з якого вбачається, що він наданий у відповідь на його звернення в інтересах ОСОБА_1 від 05.02.2016 року, зареєстроване 15.02.2016 року за №65/А-11.

При цьому, вказаний лист був предметом дослідження у адміністративній справі №522/6870/16-а, що вбачається з постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року (а.с.31).

Тобто, суд зазначає, що відповідачем до суду не надано доказів на підтвердження того, що заява Акермана О.М. в інтересах ОСОБА_1 (а.с.5), до якої було додано заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», видану ОСОБА_1 від 05.02.2016 року про нарахуванням пенсії позивача на належний їй поточний рахунок, який відкрито у відділенні Приватбанку (а.с.7, 39):

- не надавалась представником позивача до пенсійного органу;

- не є заявою, відповідь управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси від 25 лютого 2016 року №65/А-11 на яку була предметом розгляду у справі №522/6870/16-а.

Таким чином, враховуючи встановлене законодавством право пенсіонерів отримувати належні їм суми пенсії на картковий рахунок відкритий, зокрема, у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», приймаючи до уваги подання позивачем через її представника відповідної заяви, суд вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період з 01 березня 2019 року по 30 листопада 2019 року.

В той же час, судом встановлено, що відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 13 квітня 2020 року (а.с.80-84, 85-87) та листа відповідача від 23 березня 2020 року №2265-220/Н-02/8-1500/20 (а.с.89) ОСОБА_1 з 01.12.2019 року виплату пенсії припинено у зв`язку з тривалою неоплатою на підставі статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачем до суду доказів оскарження та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким позивачу припинено виплату пенсії, не надано.

Таким чином, враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Голового управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії на визначений нею банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у період з 01 березня 2019 року по 30 листопада 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ).

Відповідачі - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Суддя О.А. Вовченко