Справа № 640/12594/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 640/12594/19

адміністративне провадження № К/9901/35626/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року

у справі № 640/12594/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Імперіал»

до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Імперіал» звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року позов задоволено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотань Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження, звільнення від сплати судового збору, продовженні строку для усунення недоліків апеляційної скарги та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року, Головне управління ДПС у м. Києві оскаржило її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Установлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року позов задоволено.

Головне управління ДПС у м. Києві (правонаступник Головного управління ДФС у м. Києві), не погоджуючись з вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року залишено без руху, оскільки її подано з пропущенням строку, не додано документ про сплату судового збору, не зазначено офіційну електронну пошту.

Зазначена ухвала отримана скаржником 06 жовтня 2020 року.

В апеляційній скарзі були заявлені клопотання про звільнення від сплати судового збору та про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивовані майновим станом та тим, що відповідачем вживаються заходи із реалізації свого права на апеляційне оскарження і первинну апеляційну скаргу було подано у визначені законодавством строки.

На виконання вимог ухвали суду скаржником подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, мотивоване труднощами зі сплатою судового збору.

Суд апеляційної інстанції вважав, що жодних доказів наявності обставин, які ускладнюють виконання процесуального обов`язку зі сплати судового збору скаржником надано не було, зазначаючи, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень КАС України є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Скаржником не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення його сплати, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Доводи скаржника про необхідність продовження процесуального строку суд апеляційної інстанції вважав необґрунтованими, а клопотання безпідставним, оскільки належних доказів наявності обставини, які перешкоджають виконанню вимог процесуального закону, ним не надано.

Також скаржником не надано доказів того, що після залишення апеляційної скарги без руху вчинялися відповідні дії з метою усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі суду, та які б свідчили, що він в подальшому виконає вимоги ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, які б підтверджували його звернення до управління інфраструктури та бухгалтерського обліку із службовою запискою про необхідність сплатити судовий збір.

суд апеляційної інстанції зазначав, що вперше скаржник звернувся з апеляційною скаргою 16 грудня 2019 року та ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року її було залишено без руху та в подальшому 03 лютого 2020 року ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з неусуненням її недоліків.

03 березня 2020 року скаржником повторно подано апеляційну скаргу, яку залишено без руху ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2020 року та в подальшому 31 серпня 2020 року ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з не усуненням її недоліків.

Зазначені ухвали у касаційному порядку не оскаржувались.

Суд апеляційної інстанції вважав, що попереднє звернення з апеляційною скаргою, яка не відповідала вимогам процесуального законодавства, та її повернення, неможливість сплатити судовий збір не є об`єктивно непереборними обставинами, такими, що не залежать від волевиявлення особи та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою і в жодному разі не дають право державному органу у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Таким чином, наведені скаржником причини пропущення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції визнав неповажними, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропущення відповідачем строку на апеляційне оскарження судом не встановлено, тому підстав до поновлення пропущеного строку суд не вбачав.

Також клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги не було обґрунтовано обставинами, пов`язаними з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув 17 жовтня 2020 року. У встановлений судом строк та в період до 23 листопада 2020 року вимоги ухвали суду в частині наведення належних підстав для поновлення строку, сплати судового збору та зазначення електронної адреси скаржником виконано не було. Об`єктивних та поважних причин пропущення строку на апеляційне оскарження не зазначено й судом не встановлено, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник цитує норми законодавства України, наводить рішення Європейського суду з прав людини, не зазначаючи в чому полягає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Суд звертає увагу податкового органу на те, що відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотань Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження, звільнення від сплати судового збору, продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року, правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі № 640/12594/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Імперіал» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер