Справа № 340/1514/20
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 340/1514/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у порядку відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року (суддя Сагун А.В., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 30.06.2020 року) в справі №340/1514/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохни Світлани Анатоліївни, третя особа: Приватне підприємство «Черемшина-Люкс» про визнання неправомірними дії щодо неперерахування коштів, скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

14.05.2020 року ПАТ «Родовід Банк» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі по тексту відповідач - 1), Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохни С.В. (далі по тексту відповідач - 2), третя особа: Приватне підприємство «Черемшина-Люкс», в якому просив визнати неправомірними дії відповідача-1, які полягають у неперерахуванні на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» грошових коштів у сумі 296693,50 грн. від реалізації майна - комплексу будівель, загальною площею 700,5 кв.м., адреса: пров. Цеховий, буд. 3-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки №48.1/01-3-07 від 19.10.2007 року, укладеного між AT «Родовід Банк» та ПП «Черемшина-Люкс», яке реалізовано з торгів у виконавчому провадженні 19.03.2020 року, згідно протоколу електронних торгів №470402; зобов`язати перерахувати на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» грошові коштів від реалізації майна - комплексу будівель, загальною площею 700,5 кв.м., адреса: пров. Цеховий, буд. 3-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, реалізованого з торгів у виконавчому провадженні які відбулися 19.03.2020 р., у сумі 296693,50 грн.; скасувати постанову відповідача-2 від 14.04.2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП 33598761.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

ПАТ «Родовід Банк», не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував на те, що у ПП «Черемшина-Люкс» перед АТ «Родовід Банк» наявна заборгованості за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, на дату реалізації предмету іпотеки у виконавчому провадженні, у розмірі заборгованості боржника ПП «Черемшина Люкс» за кредитним договором № 48.1/01-КЛТ-07, виконання якого забезпечено іпотекою, станом на 19.03.2020 року (дата проведення електронних торгів) складав 2782679,19 грн. На адресу стягувана АТ «Родовід Банк» надійшло повідомлення від ДП «СЕТАМ» про реалізацію 19.03.2020 року на електронних торгах предмету іпотеки (комплексу будівель, загальною площею 700,5 кв.м, адреса: пров. Цеховий, буд. 3-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область) за ціною продажу 848330,00 грн. Проте, реалізований об`єкт є предметом договору іпотеки №48.1/01-3-07 від 19.10.2007 року укладеного між АТ «Родовід Банк» та ПП «Черемшина-Люкс» відповідно до умов якого АТ «Родовід Банк» є іпотекодержателем. Про те, що майно є предметом іпотеки, державному виконавцю було відомо, що підтверджується документами виконавчого провадження - оголошення про електронні торги на сайті ДП СЕТАМ, акт про реалізацію предмета іпотеки, тощо. Інформація про іпотеку доводилась до відома державного виконавця банком відповідними листами та міститься у відповідних державних реєстрах реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Апелянт вказував, що розмір заборгованості за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, є більшим, ніж отримана від реалізації іпотечного майна сума, тому банком направлено на адресу державної виконавчої служби вимогу про перерахування залишку коштів, отриманих від продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Апелянт вказував, що вимоги заставодержателя задовольняються в повному обсязі, а не лише в межах суми зобов`язань, які визначені судовим рішенням, як вважає суд першої інстанції. Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами боржника. Апелянт вказував, що за рахунок предмета іпотеки АТ «Родовід Банк» як іпотекодержатель, має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Державний виконавець не міг коштами, отриманими від реалізації заставного майна, задовольнити вимоги інших кредиторів, це можливо було б у разі, якщо право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів, вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, наявна письмова згода заставодержателя. Апелянт вказував, що право іпотеки виникло 19.10.2007 року, тобто значно раніше усіх рішень, за якими відкриті виконавчі провадження, що перебували у складі зведеного, вартість предмета іпотеки не перевищує розмір заборгованості боржника перед АТ «Родовід Банк», заставодержатель не надавав письмової згоди на задоволення вимог інших стягувачів за рахунок заставного майна. Сума від реалізації на торгах, заставного майна, є меншою ніж сума боргу ПП «Черемшина-Люкс» перед АТ «Родовід Банк». Лише у разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів. ПАТ «Родовід Банк» як іпотекдержателю не перераховані в повному обсязі кошти від реалізації заставного майна в рахунок погашення існуючої заборгованості, залишилась неперерахована сума у розмірі 296693,50 грн. З урахуванням невиконання в повному обсязі вимог заставодержателя та не стягувана на користь АТ «Родовід Банк» всієї суми боргу, постанова головного державного виконавця від 14.04.2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП 33598761 у зв`язку з повним виконанням є передчасною та неправомірною.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що в положення Закону України «Про іпотеку» не врегульовано порядок розподілу стягнутих з боржника грошових сум, тому при здійсненні примусового виконання в порядку рішення, слід керуватись порядком встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум, у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), здійснюється у порядку черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. У разі наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець невідкладно після ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження, яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу. На виконання виконавчого документу - наказу №5013/1893/11 від 10.01.2012 року, виданого господарським судом Кіровоградської області про стягнення з приватного підприємства «Черемшина Люкс» на користь АТ «Родовід Банк» заборгованості в сумі 540019,24 грн., судового збору в сумі 6251 грн. та витрат на інформативно-технічне забезпечення в сумі 236 грн., а всього 546506,24 грн. за рахунок реалізації арештованого майна боржника перераховано позивачу (стягувачу) платіжним дорученням № 339 від 27.03.2020 року суму у розмірі 546506,24 грн. Таким чином, державним виконавцем здійснено перерахування коштів на користь іпотекодержателя, який є стягувачам у виконавчому провадженні, у першу чергу задоволено забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна, вартість предмета застави перевищувала розмір заборгованості боржника заставодержателю. Кошти перераховані заставодержателю у розмірі визначеному виконавчим документом, що підлягає виконанню та після задоволення у в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використано для задоволення вимог інших стягувачів, у порядку, встановленому Законом. Суд першої інстанції вказував, що стягнення у зведеному виконавчому провадженню, більшої суми ніж зазначено у виконавчому документі, з посиланням на заборгованість ПП «Черемшина Люкс» перед позивачем у розмірі 2782679,19 грн. за кредитним договором №48.1/01-КЛТ-07 є безпідставним, оскільки вказана сума не є сумою, що визначена виконавчим документом, а тому у відповідачів відсутні обов`язки забезпечувати її повернення позивачу у зведеному виконавчому провадженні. Постанова головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП 33598761 є правомірною, оскільки судом, в ході судового розгляду, встановлено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом - наказу №5013/1893/11 від 10.01.2012 року, виданого господарським судом Кіровоградської області про стягнення з приватного підприємства «Черемшина Люкс» на користь АТ «Родовід Банк» заборгованості в сумі 540019,24 грн., судового збору в сумі 6251 грн. та витрат на інформативно-технічне забезпечення в сумі 236 грн., а всього 546506,24 грн.

Матеріалами справи встановлено, що між ПП «Черемшина Люкс» та ВАТ «Родовід Банк» 19.10.2007 року укладено кредитний договір № 48.1/01-КЛТ-07 щодо видачі банком кредитів у загальній сумі 1200000,00 грн. 22.10.2007 року між ПП «Черемшина Люкс» та ВАТ «Родовід Банк» укладено договір іпотеки № 48.1/01-3-07, відповідно до якого іпотекодавець ПП «Черемшина Люкс» для забезпечення виконання у повному обсязі зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором № 48.1/01-КЛТ-07 від 19.10.2007 року передає в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Обтяження на нерухоме майно як заставне майно на підставі договору іпотеки № 48.1/01-3-07 від 22.10.2007 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 19.12.2011 року у справі № 5013/1893/11 стягнуто з ПП «Черемшина Люкс» на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 48.1/01-КЛТ-07 від 19.10.2007 року: 520023,81 грн. основна заборгованість за кредитом; 2363,16 грн. пеня за прострочення сплати процентів; 16279,90 грн. пеня за простроченням платежів за кредитом; 1352,37 грн. заборгованість за простроченими комісіями; судові витрати на сплату державного мита в розмірі 6251,00 грн. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236 грн.

Господарським судом Кіровоградської області видано наказ № 5013/1893/11 про примусове виконання рішення.

Державним виконавцем 02.08.2012 року відкрито виконавче провадження № ВП 33598761 по виконанню рішення суду від 19.12.2011 року у справі № 5013/1893/11 та об`єднано разом з іншими виконавчими провадженнями щодо спільного боржника ПП «Черемшина Люкс».

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебувало зведене виконавче провадження № 56131113, до складу якого входить 5 виконавчих проваджень про стягнення з ПП «Черемшина Люкс» заборгованості у розмірі 821384,43 грн. на користь юридичних осіб та держави. До складу зведеного виконавчого провадження входять наступні виконавчі документи: виконавче провадження № 33598761 з примусового виконання наказу №5013/1893/11 від 10.01.2012 року виданого Господарським судом Кіровоградські області про стягнення з приватного підприємства «Черемшина Люкс» заборгованості у сумі 546506,24 грн. на користь ПАТ «Родовід Банк»; виконавче провадження №40164840 з примусового виконання наказу №5013/1157/12 від 11.10.2012 року виданого Господарським судом Кіровоградської області про стягнення коштів з ПП «Черемшина Люкс» на користь ТОВ «Скандинавія Фіш» 243380,09 грн.; виконавче провадження № 33599322 з примусового виконання постанови № 76 від 17.08.2009 року виданої ДП КРЦСМС про стягнення з ПП «Черемшина Люкс» 3402,00 грн. на користь держави; виконавче провадження № 33599106 з примусового виконання наказу № 5013/1458/11 від 17.10.2011 виданого Господарським судом Кіровоградської області про стягнення з ПП «Черемшина Люкс» на користь ПАТ «Укртелеком» 1129,78 грн.; виконавче провадження № 33598957 з примусового виконання наказу № 15/150 від 06.012010 року виданого Господарським судом Кіровоградської області про стягнення з ПП «Черемшина Люкс» на користь ТОВ «Аляска ЛД» 26966,32 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С.О. від 18.03.2019 року про опис та арешт майна, описано та накладено арешт на майно комплекс будівель за адресою: пров. Цеховий, 3а, м. Кропивницький, розташований на земельній ділянці розміром 1950,3 кв.м.

Листом від 07.08.2019 року АТ «Родовід Банк» повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зміну реквізитів, вказало банківський рахунок на який просить перерахувати кошти у разі виконання рішення суду щодо стягнення з ПП «Черемшина Люкс» 546506,24 грн.

У вересні 2019 року листом № 9681/02.1-27 Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області повідомляв АТ «Родовід Банк» про хід виконання наказу 5013/1893/11, а саме, повідомлено, що проведено арешт та опис майна боржника ПП «Черемшина Люкс» - комплекс будівель за адресою: пров. Цеховий, 3а, м. Кропивницький

Суб`єктом оціночної діяльності ПП «МКЦ «Паритет» складено звіт про незалежну оцінку майна комплексу будівель, вартість нерухомого майна - комплекс будівель за адресою: пров. Цеховий, 3а, м. Кропивницький оцінено у 1211900,00 грн.

Встановлено, що листом від 01.11.2019 року № 12399/02.1-27 Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби у Кіровоградській області повідомило уповноважену особу ПАТ «Родовід Банк» про вартість арештованого майна, згідно звіту оцінки майна комплексу будівель за адресою: пров. Цеховий, 3а, м. Кропивницький, його вартість складає 1211900,00 грн. Заперечення щодо оцінки вартості майна ПАТ «Родовід Банк» не мав.

Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби у Кіровоградській області направив ДП «Сетам» заяву про реалізацію арештованого майна.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 19.03.2020 № 470402 Державним підприємством «Сетам» переможцем визнано: ОСОБА_1 , переможцем торгів (покупцем) 17.03.2020 року сплачено гарантійний внесок в сумі 42416,50 грн. Кошти в сумі 805913,50 грн за придбане майно переможцем - 25.03.2020 року внесено на рахунок Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). ДП «Сетам» про проведення торгів 19.03.2020 року повідомило ПАТ «Родовід Банк», направило протокол торгів, що підтверджується листом від 27.03.2020 року № 2684/17-1 4-20 та отриманий банком 06.04.2020 року.

Встановлено, що 30.03.2020 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохною С.В. складено акт про реалізацію предмету іпотеки, вказано, що ціна продажу іпотеки 848330,00 грн., прилюдні торги відбулись, майно реалізовано та за нього отримано кошти, які можливо розподілити стягувачам з огляду на їх вимоги.

Кошти, які надійшли на депозитний рахунок відділу у сумі 805913,50 грн. розподілено згідно розрахунку розподілу стягнутих з боржника сум від 27.03.2020 року. За рахунок стягнутих з боржника коштів державним виконавцем перераховано: ПАТ «Родовід Банк», що підтверджується платіжним дорученням № 339 від 27.03.2020 року на суму 546506,24 грн.; виконавчий збір, що підтверджується платіжним дорученням №334 від 27.03.2020 року в розмірі 54650,62 грн. на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.06.2012 року; витрати на проведення виконавчих дій, що підтверджується платіжним дорученням № 333 від 27.03.2020 року в сумі 5130,26 грн. на підставі постанов від 27.03.2020 року.

Так згідно платіжного доручення № 339 від 27.03.2020 року на суму 546506,24 грн. Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. (Дніпро) перераховано отримувачу ПАТ «Родовід Банк» кошти з призначенням платежу «борг зг наказу № 5013/1893/11 від 10.01.2012 госп. суду Кіровоградс.обл, боржник ПП «Черемшина Люкс»».

Постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохна С.А. 14.04.2020 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 33598761 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

ПАТ «Родовід Банк» направило 16.04.2020 року відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вимогу про перерахування коштів, окрім 546506,24 грн., які отримані, банку повинна бути перерахована інша частина суми, що отримана від реалізації майна в розмірі 301823,76 грн., як іпотекодержателю, які були одержані від реалізації майна.

Листом від 19.05.2020 року № 23447/02.1-27 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомило уповноважену особу на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк», що на виконанні у державного виконавця перебував наказ про стягнення з ПП «Черемшина Люкс» на користь ПАТ «Родовід Банк» 546506,24 грн., майно застави оцінено у 1211900,00 грн. без ПДВ, про що було повідомлено ПАТ «Родовід Банк», після проведення електронних торгів, арештоване майно реалізовано на суму 805913,50 грн., після реалізації майна та отримання коштів, їх розподілено між стягувачами, у тому числі, у першу чергу перераховано ПАТ «Родовід Банк» необхідні за виконавчим наказом 546506,24 грн.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ст. 48, ч.ч. 1, 3, 4, 5, 7 ст. 51 вищевказаного Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно ч. 1, 2 ст. 57 вищевказаного Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 6 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 45, ч. 1, 2 ст. 46, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. У разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Згідно п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, на виконанні державного виконавця перебувало рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.12.2011 року у справі № 5013/1893/11 щодо стягнення з ПП «Черемшина Люкс» на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 48.1/01-КЛТ-07 від 19.10.2007 року: 520023,81 грн. основна заборгованість за кредитом; 2363,16 грн. пеня за прострочення сплати процентів; 16279,90 грн. пеня за простроченням платежів за кредитом; 1352,37 грн. заборгованість за простроченими комісіями; судові витрати на сплату державного мита в розмірі 6251,00 грн. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236 грн. Отже, державний виконавець у межах виконавчого провадження зобов`язаний був вчиняти дії по стягненню з ПП «Черемшина Люкс» на ПАТ «Родовід Банк» 546506,24 грн.

У межах виконавчого провадження було встановлено про наявність у ПП «Черемшина Люкс» нерухомого майна, яке з відома ПАТ «Родовід Банк», після оцінки та проведення торгів було продано на електронних торгах за 805913,50 грн. Сума коштів отриманих від реалізації заставного майна більше, ніж необхідно повернути ПАТ «Родовід Банк» у межах кредитного договору, та рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.12.2011 року у справі № 5013/1893/11.

Платіжним дорученням № 339 від 27.03.2020 року підтверджується перерахування Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. (Дніпро) перераховано 546506,24 грн. отримувачу ПАТ «Родовід Банк», тобто рішення суду виконано. Рішення суду виконано шляхом арешту та наступної реалізації майна боржника в рахунок погашення заборгованості перед кредиторами у тому числі і перед ПАТ «Родовід Банк».

Позивач просив суд зобов`язати відповідачів перерахувати на свою користь кошти у сумі 296693,50 грн. від реалізації майна - комплексу будівель, загальною площею 700,5 кв.м., адреса: пров. Цеховий, буд. 3-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки №48.1/01-3-07 від 19.10.2007 року. Проте, іпотекодержатель задовольняє свої вимоги шляхом стягнення з боржника суми коштів, які отримані від продажу заставного майна, у межах своїх вимог, тобто у межах кредитного договору. Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 19.12.2011 року у справі № 5013/1893/11 встановлено, що сумою боргу з ПП «Черемшина Люкс» перед ПАТ «Родовід Банк» за кредитним договором № 48.1/01-КЛТ-07 від 19.10.2007 року є: 520023,81 грн. основна заборгованість за кредитом; 2363,16 грн. пеня за прострочення сплати процентів; 16279,90 грн. пеня за простроченням платежів за кредитом; 1352,37 грн. заборгованість за простроченими комісіями. Саме сума у розмірі 546506,24 грн. була перерахована позивачу як сплата заборгованості за кредитним договором.

Надлишкова сума коштів, яка отримана від продажу нерухомого майна на електронних торгах та після повернення суми боргу позивачу була виплачена іншим кредиторам у межах виконавчого провадження. Така дія для державного виконавця передбачена нормами Закону України «Про виконавче провадження»: для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що державним виконавцем вірно у першу чергу задоволено забезпечені заставою вимоги стягувача ПАТ «Родовід Банк» щодо стягнення з вартості заставленого майна на суму згідно виконавчого документа, виданого судом. Оскільки вартість предмета застави перевищувала розмір заборгованості боржника заставодержателю, кошти перераховані заставодержателю у розмірі визначеному виконавчим документом, та після задоволення у повному обсязі вимог заставодержателя, залишок коштів перераховано для задоволення вимог інших стягувачів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинним законодавством України не передбачено право або обов`язку відповідачів перераховувати більшу суму коштів, в межах виконавчого провадження, ніж та сума боргу, що зазначена у виконавчих документах, які примусово виконуються.

Державний виконавець при закінченні виконавчого провадження вказував, що боржником вимоги виконавчого документа виконано у повному обсязі, перераховано вказану суму боргу, що є підставою для закриття провадження. Отже, державний виконавець, закінчуючи виконавче провадження, впевнився про повне виконання судового рішення, діяв з дотриманням вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У разі відмови у задоволенні позовних вимог, судові витрати не повертаються. Не передбачено повернення судових витрат, сплачених при поданні апеляційної скарги, у разі відмови у її задоволенні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 287, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року в справі №340/1514/20 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова