Справа № 400/6013/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 грудня 2020 р. № 400/6013/20

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лебедєва Г. В., ознайомившись з позовною заявою:

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
доМиколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20,Миколаїв,54001
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши даний позов, суд вважає, що він не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Спеціальним законом, що визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України "Про судовий збір".

Згідно до ч. 2 ст. 4 Закон України "Про судовий збір" за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру передбачено сплату судового збору у розмірі 0,4 прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

В свою чергу, ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовій збір» розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

В якості доказу ОСОБА_1 надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до якого він не мав жодних доходів у 2019 році.

Також, ОСОБА_1 послався на рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 році у справі «Креуз проти Польщі» про те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

З цього приводу суд вважає наголосити наступне. Відсутність у позивача доходу за попередній календарний рік відповідно до ст.8 Закону України «Про судовій збір» не є безумовною підставою звільнення його сплати судового збору.

У кожному конкретному випадку суд вирішує питання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням того, чи не буде вимога про його сплату надмірним тягарем для позивача та чи не створює це непереробне обмеження з доступу до правосуддя.

Сам по собі інститут судового збору не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання щодо забезпечення ефективного права особи на доступу до суду.

Стаття 6 Конвенції також не передбачає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах (§ 59 «Креуз прот Польщі»). Більше того, можливість, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду, ніколи не виключалася ЄСПЛ.

Головне, щоб такі обмеження не були несумісними з п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо вони не переслідують законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, якої прагнуть досягти.

Такою метою, виходячи із загальних правил, визнається фінансування належного відправлення правосуддя, тобто діяльності органів судової влади, використання як стримувального фактора від необґрунтованих позовів (§ 57«Станков проти Болгарії»).

У цьому випадку, відповідно до відомостей АС «Діловодство адміністративного суду», встановлено, що ОСОБА_1 протягом липня-грудня 2020 року подав до Миколаївського окружного адміністративного суду більше 40 позовів, в кожному з яких заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з тих самих підстав.

Так, у справі «SalontajiDrobnjak v. Serbia» ЄСПЛ визначив: «Правова система має бути спроможною захистити себе від сутяжників, і саме національні органи мають запровадити ефективний судовий механізм захисту щодо позовів таких осіб, без обов`язкового використання заходів, що впливають на обсяг їх дієздатності».

Не суперечить праву доступу до суду накладення судових штрафів з метою попередження безпідставних позовів (рішення ЄСПЛ у справі «Tanbay Tuten v. Turkey»).

Крім того, на сайті Національного агентства з запобігання корупції в Єдиному державному реєстрі декларацій оприлюднена декларація ОСОБА_1 як кандидата на посаду заступника начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Миколаївської області (https://public.nazk.gov.ua/declaration/8e954a96-d3d1-4313-88dc-e8d8ec3f8d05).

Відповідно до цієї декларації, ОСОБА_1 дійсно не мав доходів протягом 2019 року. Але, доходи мали члени його сім`ї - дружина, яка займалася підприємницькою діяльністю. Крім того, позивач та його дружина декларують зберігання значних готівкових коштів, а також володіють комерційною нерухомістю.

Тобто, відсутність у декларації ОСОБА_1 доходів протягом 2019 року жодним чином не свідчить про те, що сплата судового збору в розмірі 840,80 гривень стане значним та непомірним тягарем для позивача та позбавить його доступу до правосуддя.

За таких обставин, враховуючи, по-перше, характер спору, за вирішенням якого звернувся ОСОБА_1 , по-друге, кількість позовів (більше 40 шт), поданих ОСОБА_1 протягом короткого періоду часу, по-трете, майновий стан позивача (https://public.nazk.gov.ua/declaration/8e954a96-d3d1-4313-88dc-e8d8ec3f8d05), суд дійшов висновку, що звільнення його від сплати судового збору не буде відповідати меті Закону України «Про судовий збір».

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору відмовити.

Таким чином, позивачу необхідно надати документ про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду:

- докази сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Суддя вважає за доцільне також зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

У відповідності до приписів статті 169 КАС України у разі не усунення вищевказаного недоліку позовна заява буде повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору по справі № 400/6013/20 відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до Миколаївського окружного адміністративного суду докази сплати судового збору в сумі 840, 80 грн.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Лебедєва