Справа № 500/3406/20
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3406/20

23 грудня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Худа І.Р.

представника відповідача Смаль Г.Н.

свідок ОСОБА_2

свідок ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 квітня 2020 року позивачу виповнилось 55 років, у зв`язку із цим він 18.05.2020 звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, так як з 23.03.1987 по 19.01.1993 працював на посаді електромонтер-лінійник по монтажу повітряних ліній високої напруги та з 20.01.1993 по 30.01.2015 на посаді майстер по будівництву в Тернопільській монтажно-механізованій колонії №3, а тому ОСОБА_1 має право на вихід на пенсію за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надіслало на адресу ОСОБА_1 рішення від 13 серпня 2020 року про результати розгляду заяви, яким було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Причиною відмови відповідача є недостатність наданих документів та інформації у них, зокрема таких як трудова книжка та витяг з наказу про право на пільгову пенсію за Списком №2.

Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову в задоволенні його заяви в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є незаконне, його слід визнати протиправним та зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 06.04.2020.

Ухвалою від 04.11.2020 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 20.11.2020. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки позивач працював на посаді електромонтер-лінійник по монтажу повітряних ліній високої напруги з 23.03.1987 по 19.01.1993 та майстром по будівництву з 20.01.1993 по 30.01.2015 в Тернопільській монтажно-механізованій колоні №3, перейменована на Тернопільське управління ЗАТ «Електро», та у Тернопільське управління ПАТ «Електро».

Однак, довідка про підтвердження пільгового стажу роботи позивачем не представлена, тому зарахувати до спеціального стажу вище зазначені періоди роботи та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підстав немає.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. А тому, представник відповідача просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 30.11.2020 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 23.12.2020 о 10:15 год.

Позивача та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на відзив на позовну заяву.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилось 55 років, у зв`язку із цим він 18.05.2020 звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, так як з 23.03.1987 по 19.01.1993 працював на посаді електромонтер-лінійник по монтажу повітряних ліній високої напруги та з 20.01.1993 по 30.01.2015 на посаді майстер по будівництву в Тернопільській монтажно-механізованій колонії №3 і має право на вихід на пенсію за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду заяви позивача відповідач по справі надіслав на його адресу рішення від 13 серпня 2020 року про результати розгляду заяви, яким було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Причиною відмови відповідача є недостатність наданих документів та інформації у них, зокрема таких як трудова книжка та витяг з наказу про право на пільгову пенсію за Списком №2.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в задоволенні заяви про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців стажу роботи з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637,основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності до п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу зазначеного вбачається, що використання норм Порядку №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2.

П. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як видно з матеріалів справи, згідно трудової книжки позивача вбачається:

- запис № 1 від 23.03.1987 року в графі «відомості про працю» записано, що Наказом № 24 від 23.03.1987 року ОСОБА_1 зарахований на посаду електромонтер- лінійник 3 розряду по монтажу повітряних ліній високої напруги в Тернопільській монтажно-механізованій колонії №3;

- запис № 2 від 02.07.1990 року, позивачу присвоєно 4 розряд, відповідно Наказу №37 від 02.07.1990року (5 років 9 місяців 28 днів);

- запис № 3 від 20.01.1993 року, записано, що Наказом №2 від 20.01.1993 року він переведений на посаду майстра по будівництву;

- запис № 5 від 30.01.2015 року, записано, що Наказом №03 від 30.01.2015 року ОСОБА_1 звільнений з роботи за угодою сторін (22 роки 11 днів);

- запис № 6 від 02.02.2015 року, записано, що Наказом №5 від 02.02.2015 року позивач зарахований на посаду виконроба;

- запис № 7 від 21.04.2016 року, записано, що Наказом №4 від 21.04.2016 року ОСОБА_1 звільнений з посади виконроба (1 рік 2 місяці 20 днів);

- запис № 8 від 26.04.2016 року, записано, що Наказом №85 від 25.04.2016 року позивач прийнятий електрослюсарем з ремонту устаткування розподільчих пристроїв 4 розряду служби підстанції до 06.04.2020 року (55років) (3 роки 11 місяців 12 днів), працює по цей час.

Відповідно до Витягу з наказу № 28 від 27.03.2000 року по ТУ ЗАТ «Електро» «Про затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджується право на пільги та компенсації» підтверджено право майстра будівельних і монтажних робіт ОСОБА_1 на пільгову пенсію за Списком №2.

Даючи аналіз вищеназваним записам у трудовій книжці позивача, вбачається, загальний трудовий стаж за період з 23.03.1987 року до 06.04.2020 року становить:

- 33 роки 11 днів, спеціальний стаж за період з 23.03.1987 року по 30.01.2015 року;

- 27 років 10 місяців 9 днів, а тому він має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вказані періоди роботи позивач працював на посадах електромонтер-лінійник 3/4 розряду по монтажу повітряних ліній високої напруги та майстер по будівництву в Тернопільській монтажно-механізованій колонії №3, що передбачено Списком №2.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Отже, трудовою книжкою позивача підтверджено даний період роботи.

А також, суд зазначає, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці немає, а тому її безпідставно не взято до уваги відповідачем при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд звертає увагу, що доводи відповідача про те, що спірні періоди роботи позивача на пільгових умовах не підтверджені уточнюючою довідкою, є безпідставними, оскільки надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Суд приходить до висновку, що на позивача не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи у довідці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

А також не може працівник відповідати за атестацію робочого місця. Адже обов`язок проводити атестацію робочого місця (після 21.08.1992) чинним законодавством покладений на роботодавця, а не на працівника.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці та іншій документації.

Крім того, в судовому засіданні судом було допитано свідків, які працювали разом із позивачем в Тернопільській монтажно-механізованій колонії №3 в період 1987 року по 2014 рік. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно записів їх трудових книжок, працювали разом із позивачем з 1987 по 2014 роки. Свідки зазначили, що працювали разом із ОСОБА_1 на різних посадах. В них був ненормований робочий день, працювали і вдень, і вночі. У вихідні дні виїжджали на ліквідацію аварій у відрядження.

Відтак відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах в межах трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, пенсія має бути призначена з 06.04.2020.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Також суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини другої статті 371 КАС, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Враховуючи те, що в даній справі предметом позову є зобов`язання призначити позивачу з 06 квітня 2020 року пільгову пенсію за Списком №2, то суд вважає, що рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає до негайного виконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. Визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 13 серпня 2020 року про відмову призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах протиправним та скасувати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити з 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.