Справа № 418/4090/20
Суддя: Шовкун В. О.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справі № 418/4090/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Шовкуна В.О.

за участю секретаря Бутенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Мілове» ім.. В.Банних виконуючого обов`язки начальника ВІПС (тип А) ВПС «Мілове» ім. В.Банних каптана Франчук Тетяни Анатоліївни, Луганський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом в якому просить суд скасувати постанову від 04.11.2020 року № 134232, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує, тим, що у зв`язку з припиненням до 15.11.2020 року пропуску особі через лінію розмежування у пункті пропуску «Станиця Луганська» та необхідністю оформлення документів для отримання візи дитині, вона у населеному пункті Ізварине перетнула державний кордон України з ТОТ до РФ, та 04.11.2020 року в`їхала на територію України через міждержавний пункт пропуску «Мілове». Вину свою не визнає оскільки державою поставлена у такі умови за яких по іншому діяти неможливо. Відповідач не повідомляв, що буде здійснювати розгляд справи, а лише механічно заповнив якийсь бланк, права не роз`яснював, пояснення та викладені нею обставини до уваги не взяв. Часу для звернення за правовою допомогою не надали, чим грубо порушили право на захист. Докази на підтвердження її вини відсутні. Вважає, що є підстави для звільнення її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП. Постанову вважає протиправною, винесеною з порушенням прав та такою що не відповідає обставинам справи та підлягає скасуванню.

Аргументи учасників справи

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду відзив у якому у задоволенні позову просила відмовити за необґрунтованістю. Вказала, що Позивачем порушено порядок оскарження постанови встановлений ст. 288 КУпАП, та остання пояснила, що вона у незаконний спосіб перетнула державний кордон України з ТОТ до РФ, хоча мала можливість у законний спосіб виїхати з ТОТ. При наданні пояснень не виказувала будь-яких заперечень, не надала ніяких документів. Від правової допомоги відмовилася, права були роз`яснені під підпис.

Надали копію адміністративної справи відносно Позивача.

Представник Луганського прикордонного загону у судове засідання також не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ст. 268 КАС України. Причини неявки суду не повідомили, відзив не подали.

Позиція суду

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до наступного.

Короткий зміст фактичних обставин справи

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 134232 від 04.11.2020 року, яка винесена в.о. начальника ВІПС (типА) ВПС «Мілове» ім. В.Банних капітаном Франчук Т.А., під час прикордонного контролю 04.11.2020 року було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка пояснила, що на напрямку н.п. Ізварине (ТОТ України) н.п. Донецьк (РФ) перетнула державний кордон України з ТОТ до Російської Федерації, чим порушила п. 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, тобто вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та врахувавши зокрема щире каяття особи, її визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Постанову підписано посадовою особою, та вручено Позивачу під підпис. (а.с.6)

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 , остання є громадянкою України. (а.с.5)

Згідно наданої копії матеріалів адміністративної справи (яка була витребувана судом), вбачається наступне.

Так, у копії письмових пояснень від 04.11.2020 року вказано, що Позивач потрапила на територію РФ через Ізварино, та вказала, що Станиця-Луганська тимчасово закрита та попасти на підконтрольну територію України у законний спосіб неможливо, у зв`язку з чим просила розглянути справу з урахуванням ст.ст.18, 22 КУпАП. (а.с. 17)

Позивачу було повідомлено її права та обов`язки про що свідчить наявна у справи пам`ятка. (а.с.21). Від надання правової допомоги Позивач відмовилася. (а.с.20)

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1, абз. 1 ч. 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України. Перебування в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях осіб, не залучених до проведення таких заходів, може тимчасово бути обмежено на період проведення таких заходів Командувачем об`єднаних сил. Законні вимоги посадових осіб, залучених до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, є обов`язковими для громадян і посадових осіб.

Відповідно до абз. 1-5 п. 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Контрольні пункти функціонують без вихідних, цілодобово. Пропуск осіб, транспортних засобів та товарів через такі пункти здійснюється відповідно до режиму їх функціонування, встановленого Командувачем об`єднаних сил. Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону. Рух автомобільного транспорту в межах контрольованої території від контрольних пунктів до лінії розмежування та у зворотному напрямку здійснюється лише дорожніми коридорами (автомобільними). Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено. Об`їзні шляхи навколо дорожніх коридорів (автомобільних та на залізничному транспорті) за рішенням Командувача об`єднаних сил ліквідуються (перекриваються).

Так, згідно наданих доказів судом було встановлено, що Позивачка здійснила перетин державного кордону України з тимчасово непідконтрольної території України до Російської Федерації.

Допущене правопорушення визнається Позивачкою, яка не заперечує перетину нею державного кордону з ТОТ (України) до РФ, тобто вчинення нею правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, а лише не погоджується з накладеним стягненням, вважаючи що її необхідно було звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.

Також, вказане підтверджується письмовими поясненнями Позивача, що у розумінні ст. 251 КУпАП, є належним і допустимим доказом вчинення правопорушення.

При розгляді справи Позивачці були роз`яснені її права, від надання правової допомоги вона відмовилася, що підтверджено належними доказами.

Тобто, вчинення Позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП доведене шляхом надання належних та допустимих доказів.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стосовно застосування положення ст. 22 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно вимог ст. 222-1 КУаАП, органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені зокрема ст. 204-2.

Відтак, враховуючи наведені приписи законодавства, суд вважає, що уповноваженим суб`єктом, наділеним виключними дискреційними повноваженнями звільняти порушника від адміністративної відповідальності, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, у даних спірних правовідносинах, є виключно органи Державної прикордонної служби України, як органи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019 року у справі № 266/3228/16-а, від 26.05.2020 року № 520/2098/17.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачкою, в тому числі і визнання останньою скоєння даного правопорушення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 72-77, 139, 286 КАС України, ст.ст. 7, 22, 33, 204-2, 222-1, 245, 247, 251, 252, 258, 268, 280, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Мілове» ім.. В.Банних виконуючого обов`язки начальника ВІПС (тип А) ВПС «Мілове» ім. В.Банних каптана Франчук Тетяни Анатоліївни, Луганський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: В.О.Шовкун