Справа № 524/11140/14-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 р.Справа № 524/11140/14-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про роз`яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року по справі № 524/11140/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив зобов`язати Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.06.2013 року по 01.12.2014 року; зобов`язати Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука надати до суду звіт про виконання судового рішення на протязі одного місяця від дати набрання судовим рішенням законної сили та стягнути з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.06.2013 року по 11.02.2015 року в сумі 63609,36 грн.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.02.2015 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.02.2015р. по справі № 524/11140/14-а скасовано.

Прийнято нову постанову, якою частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Зобов`язано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.06.2013 року по 01.12.2014 року.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

До суду апеляційної інстанції надійшла заява Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про роз`яснення резолютивної частини зазначеної постанови, яка відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зареєстрована 09.12.2020 та фактично передана колегії суддів для розгляду 10.12.2020.

В обґрунтування зазначеної заяви Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області вказує, що він неодноразово повідомляв головного державного виконавця Лукмасло М. М. листами від 28.02.2019 за № 06-13/331, від 15.05.2019 за № 06-13/782, від 08.07.2019 за № 06-13/1114 про те, що Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області об`єктивно позбавлений можливості виконати вимоги виконавчого листа № 524/11140/14-а, виданого 28.08.2017, оскільки ані у рішенні суду, ані у виконавчому листі не вказана сума, яка підлягає сплаті, а беручи до уваги той факт, що стягувач ніколи не працював у Виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області, останній позбавлений можливості здійснити розрахунок середнього заробітку за період з 03.06.2013 по 01.12.2014.

Таким чином, ураховуючи, що у резолютивній частині постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 по справі № 524/11140/14-а зобов`язано саме Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.06.2013 по 01.12.2014, і судом не досліджено та не вираховано конкретної суми, а отже, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні виплат, що підлягають стягненню.

Колегія суддів, розглянувши заяву про роз`яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 та доводи на її обґрунтування, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 254 КАС України (в редакції, чинній на момент подання заяви) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Колегія суддів зазначає, що виходячи з положень ст. 254 КАС України, необхідність у роз`ясненні судового рішення зумовлена:

- нечіткістю судового рішення за змістом, або коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання;

- роз`яснено може бути рішення суду, якщо без такого роз`яснення його реалізація є ускладненою, оскільки спостерігається значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення формальних недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній та зрозумілій формі. При цьому, конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але з його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 у справі № 806/3265/17.

Колегія суддів, дослідивши доводи заяви про роз`яснення постанови дійшла висновку, що заявнику зрозуміла суть постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015, однак він фактично не погоджується з прийнятою постановою по суті.

В свою чергу, колегія суддів зауважує, що в мотивувальній частині постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 наведено правові норми, якими керувався суд при прийнятті цієї постанови. Резолютивна частина постанови також не містить положень, які неможливо виконати внаслідок їх неясності.

Так, у мотивувальній частині постанови чітко зазначено, що в частині стягнення з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.06.2013 по 11.02.2015 в сумі 63609,36 грн. в задоволенні позову слід відмовити, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення нарахування середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні замість органу, якому надані такі повноваження.

Отже, конкретна сума, яка підлягає сплаті на користь позивача, повинна бути нарахована саме відповідачем.

Доводи заявника про те, що Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області та ОСОБА_1 жодного дня не перебували в трудових відносинах, натомість роботодавцем та в подальшому за постановою суду від 02.04.2015 боржником є Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

23.11.2018 ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука, яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 року, замінено сторону виконавчого провадження № 55427238 з примусового виконання виконавчого листа № 524/11140/14-а, виданого 28.08.2017 Автозаводським районним судом м. Кременчука, а саме боржника - Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука (, адреса: м. Кременчук, пров. Толстого, 38) замінено на Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області (, адреса: Полтавська обл., м. Кременчук, пл. Перемоги, 2).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.12.2019 по справі № 524/11140/14-а у задоволенні заяви Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про заміну боржника у виконавчому провадженні № 55427238 відмовлено.

Ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.12.2019 року по справі № 524/11140/14-а набрала законної сили 13.01.2020.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, колегія суддів ураховує висновки Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), викладені, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58), відповідно до яких принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Водночас, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (пункт 29).

Надаючи оцінку доводам заявника, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що …хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід….

Колегія суддів зазначає, що зміст постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 труднощів для розуміння не викликає, суть її ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом її роз`яснення і винесення процесуального документу з цього приводу не потребує, а відтак правові підстави для її роз`яснення відсутні, у зв`язку з чим в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 249, 250, 254, 321, 324, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про роз`яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 по справі № 524/11140/14-а за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Спаскін О.А. Присяжнюк О.В.