Справа № 200/9801/20-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р. Справа№200/9801/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бєломєстнова О.Ю.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2020 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14), у якій просить:

- визнати дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення з 01.08.2020 року виплати ОСОБА_1 соціальної допомоги як матері одиначки - протиправними;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради поновити ОСОБА_1 з 01.08.2020 року виплату соціальної допомоги як матері одиначки з виплатою недоотриманих сум з 01.08.2020 року.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради як отримувач соціальної допомоги. До 31.07.2020 року вона отримувала соціальну допомогу як мати одиначка на дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 01.08.2020 року виплата вищезазначених соціальних виплат їй була припинена. Згідно відповіді відповідача, виплата їй була припинена згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632. Вважає дії відповідача щодо припинення їй соціальних виплат незаконними, оскільки відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року" строки звернення щодо призначення допомоги продовжуються на час карантину, встановлено КМУ. Наразі, цей карантин продовжує діяти, тому виплати не можуть бути припиненні.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

24.11.2020 року через відділ діловодства та документообігу суду відповідач надав відзив на адміністративний позов з якого вбачається, що постановою КМУ «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» ОСОБА_1 строк виплати на дітей одиноким матерям на період карантину було автоматично продовжено по 31.07.2020 року.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо підвищення соціальних гарантій для окремих категорій особі» КМУ прийнято постанову № 632 від 22.07.2020 року з 1 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям і допомогу на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про майновий стан осіб, які звернулись за призначенням допомоги. ОСОБА_1 зазначену заяву та декларацію не подала. Рішення про припинення нарахування допомоги на дітей одиноким матерям управлінням не приймалося. Таким чином, вимоги позивача відповідач вважає є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Дослідивши подані сторонами документи суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.09.2019 №1425- вбачається, що позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач знаходиться на обліку в УСЗН Костянтинівської міської ради та отримувала допомогу на 3 дітей одиноким матерям (з урахуванням доходів) до липня 2020 року, включно, у розмірі 6654,00 грн. Вказане підтверджується довідкою відповідача за № 01-22-3028-11 від 17.11.2020 року.

З цього слідує, що вказана допомога була призначена, але фактично її виплата припинилася з серпня 2020 року.

Листом від 01.10.2020 року Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради повідомило позивача, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби» № 540-ІХ від 30.03.2020 року державну допомогу одиноким матерям з 01.03.2020 року призначено автоматично.

Згідно п. 35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, яки й затверджений для розгляду питання про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям необхідно звернутися до управління та за наявності паспорта та облікової картки платника податку надати необхідні документи:

- заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг встановленого зразку;

- декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням допомоги встановленого зразка.

Подання таких документів позивачем судом не встановлено.

Отже, спірним питанням у даній справі є правомірність не здійснення відповідачем виплати ОСОБА_1 державної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.08.2020 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року" № 2811-XII відповідно до Конституції України встановлено гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Статтею 3 вказаного закону визначено види державної допомоги сім`ям з дітьми:

1) допомога у зв`язку з вагітністю та пологами;

2) допомога при народженні дитини, одноразова натуральна допомога "пакунок малюка";

2-1) допомога при усиновленні дитини;

4) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

5) допомога на дітей одиноким матерям;

5-1) допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та об`єднання громадян за рахунок власних коштів можуть запроваджувати додаткові види допомоги та встановлювати доплати до державної допомоги сім`ям з дітьми.

Ст. 18-4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» надано вичерпний перелік умов, за яких виплата допомоги на дітей одиноким матерям припиняється або призупиняється.

Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі:

- позбавлення отримувача допомоги батьківських прав;

- позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду;

- скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним;

- реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку;

- надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом;

- смерті дитини;

- смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі:

- тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання;

- відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав;

- тимчасового працевлаштування дитини.

У разі припинення дії обставин, передбачених частиною другою цієї статті, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин.

Припинення або призупинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Законом не встановлено інших умов припинення виплати вказаного виду допомоги.

Суд не приймає посилання позивача на розділ VIII Прикінцеві положення Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», оскільки ним врегульоване питання строків звернення щодо призначення державної допомоги з дітьми. У той самий час допомога позивачу була призначена раніше, фактично виплачувалася, позивач за призначенням її повторно не звертався.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на ч.3 ст.18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закону № 2811-ХІІ) та ст. 6 Закону України «Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закону № 1768-ІІІ).

Відповідно до ч.3 ст.18-2 Закону № 2811-ХІІ для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Цією нормою не встановлюються додаткові підстави для припинення чи продовження виплат допомоги на дітей одиноким матерям. Бланкетний характер даної норми не свідчить про надання КМУ повноважень встановлювати власними нормативно-правовими актами обмеження виплат, які не передбачені законом

Доповнення Закону № 2811-ХІІ ч.3 статті 18-2 покликано уніфікувати механізм призначення, виплати та припинення державної допомоги сім`ям з дітьми.

Помилковим є посилання відповідача на ст. 6 Закону № 1768-ІІІ, згідно з якою державна соціальна допомога призначається на 6 місяців. Такі темпоральні обмеження відсутні серед підстав припинення виплат допомоги на дітей одиноким матерям, які перелічені у ст. 18-4 Закону № 2811-ХІІ. Цей останній закон є спеціальним за предметом регулювання, а тому підлягає переважному застосуванню у даному випадку.

Судом приймаються до уваги положення п.1 ч.1 постанови КМУ № 264 від 08.04.2020 року, згідно з якими на період карантину строк виплати допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

На момент звернення до суду вказаний карантин не був відмінений, а тому автоматичне продовження виплат позивачу тільки до 31.07.2020 року не було належним чином обґрунтоване відповідачем.

Посилання відповідача на п.35-2 постанови КМУ № 1751 зводиться до дії цитування у відзиві без вказівок на конкретні підстави для відмови у призначенні допомоги. Крім того, як вже зазначалося, спірним у даній справі є здійснення, а не призначення допомоги позивачу.

Щодо посилання відповідача на постанову КМУ № 632 від 22.07.2020 року слід зазначити, що нею визначений порядок призначення і виплати з 01.07.2020 року як допомоги на дітей одиноким матерям, так і державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020 року. Позивач не є отримувачем останнього виду соціальної допомоги. Виплати, які вона отримує не вимагають періодичного звернення до відповідача, а тому строк їх виплат не міг закінчитися у березні-червні 2020 року. Встановлений вказаною нормою порядок розповсюджується тільки на випадки призначення допомоги дітям одиноким матерям. Як вже зазначалося, таке призначення мало місце раніше 2020 року та не є спірним у даній справі. Тому не вдаючись до оцінки повноважень КМУ встановлювати особливі умови призначення вказаної допомоги суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах наведена норма не підлягає застосуванню. Тому вимоги відповідача щодо обов`язку позивача подати заяву про призначення допомоги разом з декларацією про доходи та майновий стан є неправомірними. Похідним з цього є висновок про відсутність передбачених законом підстав для припинення чи призупинення виплати спірної допомоги.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи наведене, суд вважає, що достатнім, необхідним, ефективним та повним способом захисту є:

- визнання незаконними дій відповідача щодо припинення з 01.08.2020 року виплати позивачці допомоги на дітей одиноким матерям;

- зобов`язання відповідача поновити позивачу виплату допомогу на дітей одиноким матерям з виплатою недоотриманих з 01.08.2020 року сум.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. У зв`язку з тим, що позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду, при задоволенні позову він підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14) щодо припинення з 01.08.2020 року виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) допомоги на дітей одиноким матерям.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) виплату допомоги як матері одиначки з виплатою недоотриманих з 01.08.2020 року сум.

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.