Справа № 461/10550/20
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання Рудницької А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Жовтанецького Віктора Ярославовича (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19), Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтував тим, що 02 грудня 2020 р. інспектором патрульної поліції Жовтанецьким В.Я. відносно нього було складно постанову ЕАН №3507389 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. У постанові інспектором було зазначено, що 02 грудня 2020 року о 12 год. 40 хв. м. Львів, пл. Міцкевича, 9 водій транспортного засобу здійснив зупинку чи стоянку, ближче 5 метрів сміттєзбиральних контейнерів, чим створив суттєву перешкоду для заїзду сміттєзбиральної техніки, чим порушив п. 15.10.е Правил дорожнього руху.

Позивач зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення є неправомірною та підлягає скасуванню з наступних підстав. 02 грудня 2020 року о 12 год. 40 хв. він здійснив зупинку біля сміттєвих баків за адресою м. Львів, пл. Міцкевича, 9 з метою вивантаження сміття з автомобіля. Відповідно, коли він вийшов з автомобіля, викинув сміття та повернувся до нього з метою продовження руху, в цей момент до ОСОБА_1 підійшов інспектор патрульної поліції та склав оскаржувану постанову. Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у її тексті інспектором застосоване поняття «зупинку чи стоянку». У той же час, відповідно до Правил дорожнього руху поняття «зупинка» та «стоянка» мають різне значення, а дії щодо порушення ПДР мають бути розмежовані інспектором. Відтак, вважає, що дії відповідача були незаконними, а постанова підлягає скасуванню.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки порожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3507389 від 02 грудня 2020 року, а провадження у справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що він здійснив саме зупинку яка тривала менше хвилини.

Відповідачі в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов наступного висновку.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3507389 від 02 грудня 2020 року, складеної інспектором 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Жовтанецьким В.Я. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 02 грудня 2020 року о 12 год. 40 хв. м. Львів, пл. Міцкевича, 9 водій транспортного засобу здійснив зупинку чи стоянку, ближче 5 метрів сміттєзбиральних контейнерів, чим створив суттєву перешкоду для заїзду сміттєзбиральної техніки, чим порушив п. 15.10.е Правил дорожнього руху, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП /а.с. 3/.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно із вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Згідно з положеннями п. 1.10 ПДР, зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). У той же час, стоянка - це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відтак, у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності інспектором у викладенні об`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, не зазначено, які саме дії вчинив останній: зупинку чи стоянку транспортного засобу. Зазначене не дає можливості суду встановити фактичні обставини адміністративного правопорушення, а наведений недолік у постанові про адміністративне правопорушення не може бути усунений судом в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені судом обставини, не надано.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази, які б спростовували такі твердження позивача суду не надано. Свідки вчинення правопорушення відсутні, відсутні підтверджуючі матеріали фото-, кінозйомки чи відеозапису, які б дозволили переконатись у допущенні правопорушення позивачем, відсутні будь-які інші докази на підтвердження правопорушення. Відтак, відповідач проігнорував необхідність доведення вини правопорушника.

Відповідно до п. 24 постанови ПВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова, є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і вважає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови у справі про адміністративне правопорушення, необхідність скасування такої та закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Жовтанецького Віктора Ярославовича (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19), Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Жовтанецького Віктора Ярославовича серії ЕАН № 3507389 від 02 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.Д. Фролова