Справа № 200/10494/20-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 грудня 2020 року справа №200/10494/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяви Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., Сіваченка І.В., про самовідвід у справі № 200/10494/20-а за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року (головуючий І інстанції суддя Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Аланд про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла справа № 200/10494/20-а з апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2020 року справа № 200/10494/20-а розподілена на головуючого суддю Гаврищук Т.Г. та суддів Блохіна А.А. та Сіваченка І.В.

28 грудня 2020 року головуючим у цій справі суддею Першого апеляційного адміністративного суду Гаврищук Т.Г. та членами колегії у справі суддями Блохіним А.А. та Сіваченком І.В. подані заяви про самовідвід, які обґрунтовані тим, що позивачем у справі є фізична особа ОСОБА_1 , яка працює у Першому апеляційному адміністративному суді на посаді начальника відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку і звітності.

Частиною 1 ст. 40 КАС України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За визначенням ч. 8 ст. 40 КАС України вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглядаючи заяви про самовідвід, колегія суддів виходить з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 КАС України.

За приписами ч. 4 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, головна мета відводу/самовідводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За Кодексом суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Відповідно до п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Мироненко та Мартенко проти України вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості, є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на те, що зазначені вище обставини можуть викликати обґрунтовані сумніви у інших учасників в безсторонності судій при розгляді справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяви про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 325, 328 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву головуючого у справі судді Першого апеляційного адміністративного суду Гаврищук Тетяни Григорівни про самовідвід - задовольнити.

Заяву члена колегії у справі судді Першого апеляційного адміністративного суду Блохіна Анатолія Андрійовича про самовідвід - задовольнити.

Заяву члена колегії у справі судді Першого апеляційного адміністративного суду Сіваченка Ігоря Вікторовича про самовідвід - задовольнити.

Прийняти самовідвід від головуючого у справі судді Гаврищук Тетяни Григорівни та членів колегії Блохіна Анатолія Андрійовича, Сіваченка Ігоря Вікторовича відносно розгляду справи № 200/10494/20-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко