Справа № 450/2317/20
Суддя: Добош Н. Б.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2317/20 Провадження № 2-а/450/105/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові в якому просить поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення; визнати протиправними дії командира роти № 3 батальйону № 1 УПП У Львівській області ДПП старшого лейтенанта Борисенко Романа Вікторовича щодо винесення постанови від 12.07.2020 року серії ДП 18 № 451864 у справі про адміністративне правопорушення; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.07.2020 року серії ДП 18 № 451864 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП; закрити провадження по зазначеній адміністративній справі, на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 451864 від 12.07.2020 року 12 липня 2020 року о 23 год. 10 хв. в м. Львові по вул. Зелена, 325, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з технічними несправностями світлових приладів в темну пору доби, а саме непрацюючий задній правий габарит, чим порушив п. 31.4.3а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Вказану постанову позивач отримав 21 липня 2020 року. З вказаною постановою категорично не погоджується, оскільки Правил дорожнього руху України не порушував. 12.07.2020 року близько 23 год. 10 хв. позивач рухався по вул. Зеленій, в м. Львові, його зупинили працівники поліції та склали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане вище правопорушення. Проте, з правомірністю такої постанови не погоджуюся, оскільки в той час коли позивача було зупинено він вийшовши з ТЗ та перевірив чи працює задній габарит автомобіля, однак задній габарит працював належним чином, однак для працівників поліції це була лише підстава зупинити позивача. Після довгої суперечки з працівниками поліції вони винесли оскаржувану постанову. Факт справності транспортного засобу позивача може підтвердити свідок ОСОБА_2 , який був в автомобілі під час зупинки працівниками поліції і бачив справність автомобіля. Також, оскаржувану постанову на місці позивач не отримав. В оскаржуваній постанові працівником поліції не зроблено жодного запису про відмову позивача підписати постанову та не вказано жодного свідка який підтверджував би відмову від отримання постанови. Крім того, працівники поліції не роз`яснили право скористатися правовою допомогою адвоката. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

03.08.2020 року ухвала про залишення позовної заяви без руху; 01.09.2020 року клопотання позивача про усунення недоліків; 04.09.2020 року ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі; 24.09.2020 року відзив на позовну заяву; 24.09.2020 року відзив на позовну заяву; 28.09.2020 року клопотання позивача про відкладення розгляду справи; 28.09.2020 року ухвала про відкладення розгляду справи; 01.10.2020 року відзив на позовну заяву; 20.10.2020 року ухвала про відкладення розгляду справи; 18.11.2020 року відповідь на відзив; 01.12.2020 року заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, свого представника в судове засідання не направ. Однак на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить в задоволенні позовних вимог відмовити, з мотивів, що позивач порушив вимоги ПДР, постанова є законною, обґрунтованою та справедливою, тому немає підстав для її скасування.

В судовому засіданні 26.11.2020 року на задоволення клопотання представника позивача було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що в день коли мала місце події за кермом його автомобіля перебував ОСОБА_1 , який забрав його з роботи, та ззаду їхнього автомобіля їхала патрульна поліція, яка зупинила автомобіль, повідомили, що в автомобілі не світить задній габарит. Однак вказане не відповідає дійсності, оскільки такий був справний та горів, та напередодні події свідок замінював габарити заднього світла.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП 18 № 451864 від 12.07.2020 року, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до даної постанови органом уповноваженим на складання постанови вказано, що 12 липня 2020 року о 23 год. 10 хв. в м. Львові по вул. Зелена, 325, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з технічними несправностями світлових приладів в темну пору доби, а саме непрацюючий задній правий габарит, чим порушив п. 31.4.3а ПДР України.

Диспозицією ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 31.4.3а ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Разом з тим, відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпроАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження, що в автомобілі, яким керував позивач в темну пору доби, був непрацюючий задній правий габарит, не надано, а позами свідка наданими в судовому засіданні встановлено протилежне.

Також відповідач, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав, суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення. Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем на підтвердження правомірності винесеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не надано, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП 18 № 451864 від 12.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного відповідності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимога щодо визнання дій відповідача як суб`єкта владних повноважень протиправними задоволенню не підлягає, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій протиправними не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови від 12.07.2020 року, то такий позивачем не пропущений, оскільки оскаржувану постанову позивач отримав поштою 21.07.2020 року, а звернувся до суду із позовом 30.07.2020 року. Доказів пропуску позивачем строку звернення до суду, відповідачем не представлено.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП 18 № 451864 від 12.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного відповідності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 до адміністративного відповідності за ч. 1 ст. 121 КУпАП,- закрити.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції УПП у м. Львові на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяН. Б. Добош