Справа № 340/1116/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року справа № 340/1116/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» (далі Товариство) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправними та скасування вимог і рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулося до суду з заявою до Управління про визнання протиправними та скасування вимоги зі сплати недоїмки і штрафу з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування (далі внесок) від 06 квітня та 07 травня 2020 року.

Водночас просило суд визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 03 лютого 2020 року, яким накладено штрафну санкцію за несвоєчасне нарахування внеску (Том 1 а.с.1-6, 153-154, 172-174).

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви.

Пояснив, що платник податків поніс витрати, які пов`язані з безоплатним харчуванням працівників, котрі працювали на полях у сезонах збирання врожаю та проведення польових робіт.

Стверджував, що вартість харчування не включається до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, оскільки не вважається додатковим благом, так враховується при обчисленні собівартості вирощеної продукції.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.158-159).

У судовому засіданні представники Управління пояснили, що упродовж двох років Товариство не включало до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб вартість безоплатного харчування працівників, надавши додаткове благо, чим занизило сплату внеску.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (Том 2 а.с.4-5).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, у період з 12 грудня 2019 року по 03 січня 2020 року Управління провело планову перевірку діяльності Товариства за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2019 року на предмет правильності сплати податків і внеску (Том 1 а.с.9-136).

Платник податків відноситься до сільськогосподарських підприємств.

Ревізори встановили, що у 2017-2018 роках Товариство затратило на безоплатне харчування працівників, які працювали у полі, кошти у сумі 501672,69 грн.

На їх думку, платник податків мав включити вартість харчування до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, оскільки надав додаткове благо.

За висновком ревізорів не включення вартості безоплатного харчування занизило базу оподаткування податку на доходи фізичних осіб і, як наслідок, сплату внеску.

Керівник Управління погодився з висновком ревізорів і прийняв:

- вимогу від 03 лютого 2020 року, якою зобов`язав сплатити недоїмку з внеску у сумі 110367,99 грн.;

- рішення від 03 лютого 2020 року, яким накладено штрафну санкцію у сумі 55184 грн. за несвоєчасне нарахування внеску (Том 1 а.с.8, 242).

Сума недоїмки становить 22% вартості безоплатного харчування, а сума штрафу 50% від суми недоїмки (Том 1 а.с.239-240).

Товариство оскаржило вимогу і рішення в адміністративному порядку.

18 березня 2020 року Державна податкова служба України (далі Служба) прийняла рішення за скаргою (Том 1 а.с.137-139).

Служба не зробила жодного висновку щодо суті спору, однак скасувала вимогу, оскільки складена не за встановленою формою.

06 квітня 2020 року Управління прийняло вимогу, якою зобов`язало сплатити недоїмку з внеску у сумі 37850,04 грн. та штраф 55183,99 грн. (Том 1 а.с.241).

Вимога прийнята станом на 31 березня 2020 року.

Сума нарахованої недоїмки за наслідками перевірки зменшилась, оскільки у Товариства існувала переплата станом на 31 березня 2020 року (Том 1 а.с.239-240).

07 травня 2020 року Управління прийняло вимогу, якою зобов`язало сплатити недоїмку з внеску у сумі 110367,99 грн. (Том 1 а.с.243).

У вимозі не зазначено дати, станом на яку існує борг.

У Товариства на даний час існує переплата з внеску у сумі 56342,56 грн. (Том 2 а.с.6)

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, оскаржені вимоги і рішення наслідки перевірки, яку провело Управління.

Рішення похідне від вимог.

Приписами підпункту 164.2.17.«а» пункту 164.2 статті 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах.

Отже, норма права містить винятки.

Приписами підпункту 164.2.17.«б» пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що додатково до винятків, передбачених підпунктом «а» цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для осіб з інвалідністю, у тому числі які призначені для участі осіб з інвалідністю в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів.

Витрати на безоплатне харчування працівників включені до собівартості реалізованих товарів, чого не заперечував у судовому засіданні представник податкового органу і не спростовано висновками акту перевірки.

Тому, не є додатковим благом платника податку (працівників).

Отже, Товариство не занизило базу оподаткування податку на доходи фізичних осіб і, як наслідок, сплату внеску.

Таким чином, оскаржені вимоги і рішення Управління протиправні та їх належить скасувати.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про задоволення позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2483,28 грн. (Том 1 а.с.7, 155, 175).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 03 лютого 2020 року, яким на сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» накладено штрафну санкцію у сумі 55184 грн. за несвоєчасне нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 06 квітня 2020 року, яким сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» зобов`язано сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 37850,04 грн. та штраф 55183,99 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 07 травня 2020 року, яким сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» зобов`язано сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 110367,99 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» судові витрати у сумі 2483,28 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей