Справа № 280/6423/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 грудня 2020 року (о 12 год. 35 хв.)Справа № 280/6423/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Артоуз О.О.,

за участю секретаря Поліщука Я.В.,

представника позивача Зеленої Р.В.

представника відповідача Прокофє`ва С.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄПК Україна» (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, б. 52, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22, ) про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК Україна" (надалі - позивач, ТОВ "ЄПК Україна") до Дніпровської митниці Держмитслужби (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000163/2 від 01.09.2020 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00306 від 01.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що для митного оформлення ввезених на територію України товарів позивачем було подано митну декларацію № UA110230/2020/019127 від 01.09.2020. Митну вартість товарів за поданою декларацією визначено за першим методом ціною договору, а розмір митних платежів відповідно до графи 47 «нарахування платежів» становив 556 729 грн. 54 коп. Ця сума сплачена позивачем. На підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару надано вичерпний перелік необхідних документів. Проте, відповідачем 01.09.2020 направлено декларанту електронне повідомлення 567405 з вимогою надати додаткові документи (для здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару. Незважаючи на надання вичерпного та достатнього переліку документів для підтвердження митної вартості товару, 01.09.2020 надійшло повідомлення від відповідача № 567437, згідно з яким використано наявну у митниці інформацію щодо продажу на експорт в Україну подібного за ціною угоди на умовах поставки FCA з урахуванням всіх складових на рівні 2, 77 дол. США/кг співставних обсягах та комерційних рівнях за ціною угоди час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього за митною декларацією № UA110230/2020/015741 від 20.07.2020. 01.09.2020 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 110230/2020/000163/2 та митну вартість однієї одиниці товару визначено за резервним методом на рівні 205, 0939 руб. РФ , внаслідок чого загальна вартість товару з суми 3 245 760, 00 руб. РФ збільшилася до 4 134 002, 92 руб. РФ. Коригування митної вартості товару стало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 110230/2020/00306 від 01.09.2020. В картці відмови вказано декларанту подати нову митну декларацію враховуючи коригування митної вартості на підставі Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 110230/2020/000163/2 від 01.09.2020. В свою чергу, позивачем подано митну декларацію № UA110230/2020/019155 від 01.09.2020 з урахуванням вищевказаного Рішення про коригування митної вартості та в графі 47 «Нарахування платежів» вказано суму у загальному розмірі 690 958 грн. 29 коп., яку сплачено Позивачем у повному обсязі. Отже, внаслідок прийняття Рішення про коригування митної вартості товару, позивачем надмірно сплачено 134 228 грн. 75 коп. митних платежів. Вважає, що позивачем під час митного оформлення надано усі необхідні документи, які ідентифікують оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару. При цьому, відповідач неправомірно здійснював коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, прийнявши оскаржуване рішення та картку відмови, з огляду на що вони підлягають скасуванню. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Додаткові пояснення щодо предмету позову позивачем надано у відповіді на відзив (вх. №52690 від 03.11.2020).

Відповідач позов не визнав, 13.10.2020 надав до суду відзив (вх. №48564), відповідно до якого зазначає, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару у митниці були наявні сумніви, що заявлена митна вартість товарів ґрунтується на «дійсній вартості» та, відповідно, що надані до митного оформлення документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Так, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, посадовою особою митниці на адресу брокера направлено електронне повідомлення та зазначено про наступне: за результатами формато-логічного контролю АСАУР за ЕМД було згенеровано обов`язкову форму контролю правильності визначення митної вартості товарів. З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням ч.2, ч.3 ст.53 Митного кодексу України, в рамках проведення консультацій, брокеру надіслано електронне повідомлення та зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також, враховуючи норми ч.6 ст.53 Митного кодексу України брокеру було запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Так, митницею було запропоновано декларанту надати додаткові документи відповідно до ч. 3 та ч. 6 ст. 53 МК України. Під час митного оформлення імпортованого товару, позивач так і не спростував (належними документами) зазначене митницею в повідомленні декларанту про встановлене, що ставить під сумнів числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ст. 53 МК України. До закінчення митного оформлення, документи в повному обсязі відповідно до норм ст. 53 МК України, що підтверджують митну вартість товарів, декларантом не надано. При прийнятті оскаржуваних рішень про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, митниця діяла згідно норм ст. 256, ч.6 ст. 54, ст. 55 МК України та наказу від 30.05.2012 № 631. Також відповідачем у відзиві зазначено, що спір між ним та позивачем фактично відсутній, оскільки позивачем випущено товар у вільний обіг без надання фінансової гарантії. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Додаткові пояснення щодо предмету позову представником надано у запереченнях на відповідь на відзив (вх. №54212 від 11.11.2020).

Ухвалою суду від 18.09.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.10.2020.

Протокольною ухвалою суду від 20.10.2020 підготовче засідання відкладено до 19.11.2020.

Протокольною ухвалою суду від 19.11.2020 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду на 10.12.2020.

У судовому засіданні 10.12.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Враховуючи норми ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства, у судовому засіданні 10.12.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

30.03.2020 між ТОВ «ЄПК Україна» (Україна) «Покупець» та АТ «ЄПК Степногорськ» (Казахстан) «Продавець» укладено Контракт № 495, відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар в кількості та асортименті, згідно з Специфікаціями до даного Контракту, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

10.08.2020 між ТОВ «ЄПК Україна» (Україна) «Покупець» та АТ «ЄПК» Степногорськ» (Казахстан) «Продавець» підписано Специфікацію № 1 до Контракту, відповідно до умов якої погоджено асортимент та ціну на товар підшипник 30-42726Е2М у кількості 2 352 штук, ціна з ПДВ 0 % - 2 760 руб. РФ за одну штуку, а всього 6 491 520 руб. РФ; Підшипник 30-23726Е2М у кількості 2 352 штук, ціна з ПДВ 0 % - 2 760 руб. РФ за одну штуку, а всього 6 491 520 руб. РФ, загальною вартістю 12 983 040 руб. РФ.

Крім того, Специфікацією № 1 встановлено умови поставки: відвантаження товару автомобільним транспортом FCA-Степногорськ, вантажоодержувач ТОВ «ЄПК Україна», строк поставки серпень-вересень 2020 року.

02.01.2019 між ТОВ «ЄПК Україна» (Декларант) та ПП «Броклайн-2005» (Уповноважена особа) укладено Договір № 02/2019 на проведення митних формальностей.

Для проведення митного оформлення товару, поставленого за Контрактом №495 від 30.03.2020 ПП «Броклайн-2005» № UA110230/2020/019127 від 01.09.2020.

Для митного оформлення ввезених на територію України товарів декларантом було подано митну декларацію № UA110230/2020/019127 від 01.09.2020. Митну вартість товарів за поданою декларацією визначено за першим методом ціною договору, а розмір митних платежів відповідно до графи 47 «нарахування платежів» становив 556 729 грн. 54 коп. На підтвердження заявленої Позивачем митної вартості товару надано наступні документи пакувальний лист № 2 від 24.08.2020, електронний рахунок-фактуру № 1234 від 24.08.2020, міжнародну товарно-транспортну накладну № 080283 від 24.08.2020, платіжне доручення № 274 від 14.08.2020, накладну на відпуск товарів на сторону № 347 від 24.08.2020, довідку № 49 від 24.08.2020 року на підтвердження транспортних витрат, протокол № 1 від 06.08.2020 року до Контракту, додаткову угоду № 1 до Контракту, специфікацію № 1 від 10.08.2020, Контракт № 495 від 30.03.2020, Договір № 02/2019 на проведення митних формальностей від 02.01.2019, Договір-доручення № 2 від 02.01.2020 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в приміському та міжміському сполученні, Договір-доручення № 05-09/2018 від 05.09.2018 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом., Договір оренди транспортного засобу з екіпажем № 25/1 від 25.01.2019, заяву на проведення фітосанітарних процедур до ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 5887729 від 01.09.2020, сертифікат про проходження товару форми СТ-1 № KZ UA 0 103 01812., технічний опис товару від 20.08.2020, лист № 693 від 21.08.2020, лист № 694 від 21.08.2020, декларація на товари № 55204/260820/0005748 від 26.08.2020.

Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте відповідачем за № UA110230/2020/000163/2 від 01.09.2020 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00306 від 01.09.2020.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 110230/2020/000163/2 від 01.09.2020 зазначено наступне: «…У відповідності до ст. 337 МКУ, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне. 1. Поставка товару здійснюється згідно контракту № 495 від 30.03.2020. Відповідно до п.7.4 контракту № 495 від 30.03.2020 в ціну товару, який поставляється включається вартість пакування, але відсутні документи в яких виділено вартість пакування, що унеможливлює перевірити складові митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості пакування, не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат на пакування, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару). 2. В платіжному дорученні в іноземній валюті від № 274 від 14.08.2020 в графі «Призначення (підстави) операції» зазначений Контракт № 495 від 30.03.2020 та специфікація № 1, проте не зазначені дату специфікації до контракту, що не дає можливості однозначно ідентифікувати партію товару. 3. До митного контролю не надано документів на підтвердження транспортних витрат щодо перевезення товару. 4. Наданий до митного оформлення інвойс № 1234 від 24.08.2020 містить умови поставки без зазначення географічного пункту поставки, хоча згідно зі Специфікацією № 1 умови поставки FCA-Степногорськ.

01.09.2020 посадовою особою митниці надіслано електронне повідомлення декларанту щодо запиту надання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МКУ, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення представником декларанта для підтвердження заявленої митної вартості товару додатково надано заявку № 51 від 20.08.2020 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від ТОВ «ЄПК Україна» до ФОП ОСОБА_1 та рахунок-фактуру № СФ-0000121 від 01.09.2020 на суму 42 000 грн. з ПДВ, який виставлено ФОП ОСОБА_1 на адресу Позивача. Також надана відповідь наступного змісту «Інші документи протягом 10 календарних днів надати не має можливості».

У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Митна вартість може бути визнана за умови надання наступних додаткових документів: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Посадовою особою митниці проведено процедуру консультації відповідно до ч.4 статті 57 Кодексу. Декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч.3 ст.53 МКУ. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст.59, 60 МКУ. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не може бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст.62, 63 МКУ. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 2,77 USD/кг у співставних обсягах та комерційних рівнях за ціною угоди час експорту яких збігається, з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього за митною декларацією МД № UA110230/2020/015741від 20.07.2020.

Разом з цим, відповідачем не надано до суду допустимих доказів на підтвердження викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 110230/2020/000163/2 від 01.09.2020 доводів переходу від одного другорядного методу визначення ціни імпортованого товару до іншого.

Оформлення товару (задекларованого за МД № UA110230/2020/019127 від 01.09.2020) здійснено позивачем з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000163/2 від 01.09.2020 і випущено відповідачем у вільний обіг вже за МД № UA110230/2020/019155 від 01.09.2020 без надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

За змістом умов постачання FCA правил Інкотермс від 16.09.2010 «FreeCarrier» («Франко перевізник») означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях або у іншому обумовленому пункті. Відповідно FCA від продавця вимагається виконання формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються; це умови постачання, коли основну частину перевезення забезпечує покупець, при цьому, покупець самостійно обирає вид транспорту, сам організовує весь ланцюг доставки, укладає договори перевезення. Обов`язок продавця з постачання вважається виконаним, коли він постачає товар після його митного оформлення у режимі експорту в обумовленому місті. Згідно п.п.«а» п.Б3 умов FCA покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару від поіменованого місця постачання.

Судом досліджено копії наданих сторонами документів та з`ясовано, що зазначені Дніпровською митницею Держмитслужби у повідомленні «розбіжності» не мають суттєвого впливу на ціну товару, оскільки стосуються взаємовідносин між суб`єктами господарювання по взаєморозрахункам.

Позов підлягає задоволенню з урахуванням зазначеного вище та виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у частині другій статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, слід зауважити, що Законом України №227-V від 05.10.2006 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м.Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).

Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А «Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)» у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 «Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі» 26-29 березня 2001 року вимагають щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.

Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: «На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства».

Відповідачем не доведено додержання вимог Закону України №227-V від 05.10.2006 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», ст.53 Митного кодексу України при вимаганні від декларанта додаткових документів, оскільки документів, доданих до МД №UА110230/2020/020726 від 21.09.2020 цілком достатньо для ідентифікації товару.

У частині першій статті 57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: (…) в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; (…) 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача, викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000163/2 від 01.09.2020 судом взято до уваги, що умови імпорту товару за МД №UA110230/2020/015741 від 20.07.2020 (яку взято відповідачем як джерело для визначення митної вартості і надано до суду) суттєво відрізняються від умов заявлених позивачем та за ознаками (властивостями, характеристиками) від імпорту товару за у МД № UA110230/2020/019127 від 01.09.2020.

Так, товар імпортований за МД № UA110230/2020/015741 від 20.07.2020 вивезено з Росії, умови поставки FCA RU Саратов.

Водночас, позивачем товар імпортований за МД № UA110230/2020/019127 від 01.09.2020 вивезено з Казахстану, умови поставки FCA KZ Степногорск.

Товар № 4 імпортований за МД №UA110230/2020/015741 від 20.07.2020 має ознаки (властивості, характеристики): «… Підшипники з циліндричними роликами: 30-42536ЛМ - 60 шт. Використ. у гірничо-видобувній, металургійній галузях. Виробник Акціонерне товариство "ЄПК Степногорськ", Казахстан. Країна виробництва КZ. Торговельна марка еpk. …».

При цьому, позивачем товар до якого застосовано коригування митної вартості імпортований за МД № UA110230/2020/019127 від 01.09.2020 з наступними ознаками (властивостями, характеристиками): «1.Підшипники з циліндричними роликами: 30-232726Е2М; 30-42726Е2М. Являє собою підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами. Використ. в буксах пасажирських і вантажних вагонів. Виробник Акціонерне товариство "ЄПК Степногорськ", Казахстан. Країна виробництва КZ. Торговельна марка еpk.».

Виробником інших імпортованих товарів за МД № UA110230/2020/015741 від 20.07.2020 є АТ «ЄПК Саратов», Росія.

Параграфом 2 Статті VII «Оцінка товару для митних цілей» Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ від 30.10.1947) передбачено: «2. (a) Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) (b) Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) …».

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 статті 5 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року»: «1. (a) Якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї Статті базується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються у найбільшій сукупній кількості в той час або приблизно в той час, коли відбувається імпорт товарів, що оцінюється, особам, які не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, при дотриманні вимог відрахування нижченаведеного: (…) (b) Якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час ввезення або приблизно в час ввезення товарів, що оцінюються, то митна вартість, яка в інших випадках підпадає під положення параграфа 1(а), ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних на найбільш ранню дату після імпорту товарів, що оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту».

У пп. «с» п.3 Примітки до статті 7 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», зокрема, зазначено: «3.Деякі приклади розумної гнучкості: (…) с) дедуктивний метод вимога про те, що товари продаватимуся в «тому стані, як вони імпортуються», що містить в підпункті «а» пункту 1 статті 5, може тлумачитися гнучко; вимога про «90 днів» може застосовуватись гнучко».

Документально відповідачем не доведено, що ціна вищевказаного товару з 20.07.2020 (митне оформлення за МД №UA110230/2020/015741 взята відповідачем як джерело цінової інформації) до 01.09.2020 (митне оформлення позивачем за МД № UA110230/2020/019127 від 01.09.2020) залишалась незмінною на світовому ринку.

Отже, відповідач не обґрунтував, чому ним взята як джерело для визначення митної вартості товару саме МД №UA110230/2020/015741 від 20.07.2020 та не взяті до уваги інші джерела цінової інформації.

У п.3 розділу 3 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених 11.09.2015 наказом ДФС України №689, зазначено: «3.Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює аналіз, виявлення та оцінку ризиків, повинна враховувати особливості формування вартості товарів, які реалізуються в порядку біржової торгівлі. При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатку (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків на підставі сировинних складових ураховуються дані про вміст сировини, що використовується для виготовлення цього товару. За відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару».

Відповідачем, який заперечував проти позову, не надано до суду доказів вивчення всіх можливих джерел інформації, передбачених «Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000163/2 від 01.09.2020 та визначенні ціни імпортованого ТОВ "ЄПК Україна" товару.

Звідси, Дніпровською митницею Держмитслужби не доведено причини надання переваг одним джерелам цінової інформації перед іншими.

Як зазначено у частині першій статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно з частини третій статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до приписів частини другої статті 58 Митного кодексу України.

Звідси, Дніпровською митницею Держмитслужби не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості товарів, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

З урахуванням обставин справи та досліджених доказів суд приходить до висновку, що Дніпровською митницею Держмитслужби не доведено наявність правових підстав для прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 110230/2020/000163/2 від 01.09.2020.

Доказів притягнення декларанта чи перевізника товару до відповідальності за ст.483 Митного кодексу України за надання неправдивих відомостей для визначення митної вартості товару Дніпровською митницею Держмитслужби до суду не надано.

Отже, Дніпровська митниця Держмитслужби не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічні правові позиції щодо застосування норм матеріального права висловлені колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31.03.2015 у справі №21-127а15, колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 18.01.2018 по справі №814/1204/15.

2.Надаючи правову оцінку прийняттю Дніпровською митницею Держмитслужби Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка є предметом спору у цій справі суд виходить з наступного.

Згідно з частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як зазначено у п.7.1 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672 (надалі «Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»), у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»).

У поданій до суду Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00306 від 01.09.2020 зазначені причини відмови аналогічні викладеним у Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000163/2 від 01.09.2020.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару після отримання від позивача документів. Відповідач необґрунтовано витребував у позивача додаткові документи.

Отримавши від декларанта документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, відповідач з порушенням норм права здійснив застосування другорядних методів.

На думку суду позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем другорядного методу.

Зауваження відповідача, що товар випущено за МД № UA110230/2020/019155 від 01.09.2020 без надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України, судом до уваги не приймається, оскільки до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Отже, позивач має право на судове оскарження рішення митного органу про коригування митної вартості не залежно від того чи подана ним нова митна декларація під гарантію, чи без оформлення гарантій відповідно до частини сьомої статті 55 Митного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.04.2020 (справа №300/379/19), від 27.04.2020 (справа №140/804/19), від 07.05.2020 (справа №400/2922/18).

З урахуванням приписів частини другої статті 2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000163/2 від 01.09.2020 та, відповідно, Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00306 від 01.09.2020, прийняті Дніпровською митницею Держмитслужби не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За матеріалами справи судові витрати позивача складають сплачений судовий збір у сумі 4204,00 грн. за пред`явлення до суду позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄПК Україна» (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, б. 52 Код ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22, Код ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №А 110230/2020/000163/2 від 01 вересня 2020 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 110230/2020/00306 від 01 вересня 2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄПК Україна» (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, б. 52 Код ) судовий збір у розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.12.2020.

Суддя О.О. Артоуз