Справа № 500/3856/20
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/3856/20

28 грудня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Мартищук Л.П.;

представника відповідача: Вонсяк І.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації, в якій позивачка просить:

визнати незаконним та скасувати наказ Управління праці та соціального захисту населення Бучацької РДА №8-к від 06.03.2020 року про звільнення;

поновити на роботі головним спеціалістом відділу грошових виплат та компенсацій в Управлінні праці та соціального захисту населення Бучацької РДА;

стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді від 02.12.2020 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.12.2020 представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечили, просили відмовити в його задоволенні. Вказали, що даний позов ними подано в межах строку звернення до адміністративного суду визначеного ч.5 ст.122 КАС України, а саме в межах місячного строку, як в перший раз при зверненні до місцевого суду так і в другий раз, після того, як їм стало відомо, що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Представник відповідача підтримала своє клопотання, просила його задовольнити. Вказала, що поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин. Зазначила, що жодної поважної підстави (причини) для поновлення строку звернення до адміністративного суду позивачем не наведено. В тому числі, на її думку, не можна вважати поважною підставу помилки позивача у виборі юрисдикції суду, який повинен був розглянути вказану справу.

Суд розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, заслухавши думку сторін, дослідивши фактичні обставини зазначає наступне.

Судом встановлено, що наказом Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації №8-к від 06.03.2020 ОСОБА_1 була звільнена 10.03.2020 з посади головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат та компенсацій Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації.

Не погоджуючись із даним наказом позивачка 09.04.2020 оскаржила його до Бучацького районного суду Тернопільської області.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 липня 2020 року у справі №595/513/20 позов позивачки було задоволено у повній мірі, та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста сектору прийняття рішень відділу грошових виплат та компенсацій Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації.

Однак, за результатами розгляду апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації колегія суддів Тернопільського апеляційного суду дійшла висновку, що спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому постановою від 27.10.2020 у справі №595/513/20 провадження №22-ц/817/845/20 рішення Бучацького районного суду Тернопільської області було скасовано, а провадження у даній справі закрите.

В подальшому 26.11.2020 позивач надіслала вказану позовну заяву, яка надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 30.12.2020.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За приписами пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 30 березня 2020 року у справі № 826/10808/18 (адміністративне провадження № К/9901/9958/19).

Як встановлено судом, підтверджується наявними доказаними у матеріалах справи та не заперечується сторонами, позивач оскаржила наказ про її звільнення до Бучацького районного суду Тернопільської області у місячний строк визначений ч.5 ст.122 КАС України.

Однак, за наслідками перегляду рішення Бучацького районного суду Тернопільської області постановою Тернопільського апеляційного суду від 27.10.2020, провадження у справі №595/513/20 було закрито у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

У Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд зазначає, що з моменту звернення позивачки до місцевого суду із заявою та до моменту закриття провадження у справі вона вправі була очікувати розгляду справи по суті. Отже, на час і тривалість розгляду справи як Бучацьким районним судом Тернопільської області так і Тернопільським апеляційним судом позивачка вплинути не могла, ці чинники перебували за її волею та бажанням.

При цьому, після закриття провадження нею у місячний строк було подано дану позовну заяву до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Відтак, з урахуванням вчасного звернення позивачки до місцевого суду з позовом уперше, тривалість розгляду справи (в порядку цивільного судочинства), а також невідкладне звернення позивачки до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства (після закриття провадження у справі у зв`язку з неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства), суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду через об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі позивача.

Відповідно до ч.5 ст.5 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Отже, суд приходить до переконання, що клопотання представника Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.