Справа № 320/4830/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року № 320/4830/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Лисенко В.І., при секретарі судового засідання Дмитренко К.В.,

за участю:

представника позивача - Дубовика В.І.,

представника відповідача - Карпюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області за формою "Р1" № від 19.05.2020;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області за формою "Р" № від 19.05.2020;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області за формою "Р" № від 19.05.2020;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області за формою "Р" № від 19.05.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що контролюючим органом безпідставно встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства у частині заниження суми чистого оподатковуваного доходу за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року на загальну суму 1633348, 61 грн. та заниження суми податкового зобов`язання з ПДВ за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року на суму 309042, 82 грн., завищення податкових зобов`язань з ПДВ на суму 188586, 66 грн. та завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 191216, 66 грн. за квітень 2019 року, у той час, як позивачем було надано усі необхідні первинні документи для підтвердження понесення витрат, що пов`язані з веденням господарської діяльності, а також належними та допустимими доказами підтверджено реальність і товарність господарських операцій, здійснених за цей період з контрагентами ТОВ «СГП «Настуся», ТОВ «Агро-Престиж», ТОВ «Торговий дім «Насіння», ПОП «Агрофірма «Узинська», ТОВ «Беверлі» тощо.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що позивачем неправомірно не віднесено до валового доходу в повному обсязі виручки від господарської операції з ТОВ «СГП «Настуся», що носить характер бартерної операції, протиправно завищено валові витрати за 2018 рік через віднесення до їх складу кредиторської заборгованості по постачальниках, що виникла у 2017 році, неправомірне формування показників податкових зобов`язань та податкового кредиту по ПДВ по господарських операціях з вищеперерахованими контрагентами. Вказане, на думку відповідача, призвело до заниження позивачкою податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, податку на додану вартість та військового збору від підприємницької діяльності за період, охоплений перевіркою.

Ухвалою суду від 15.06.2020 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 20.10.2020 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та розпочати розгляд справи по суті.

В судовому засіданні, призначеному на 17.12.2020, представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 10.04.2000 року та перебуває на податковому обліку в Білоцерківському управлінні ГУ ДПС у Київській області (реєстраційний запис № 2 017411) на загальній системі оподаткування. Основними видами економічної діяльності платника за КВЕД є:

Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

Код КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві;

Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

Код КВЕД 46.23 Оптова торгівля живими тваринами;

Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення;

Код КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами (основний);

Код КВЕД 47.76 Роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах;

Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

Код КВЕД 52.10 Складське господарство

Основний обсяг доходу в періоді, охопленому перевіркою, ФОП ОСОБА_1 отримала від оптової та роздрібної торгівлі насінням та засобами захисту рослин.

На підставі направлень від 11.02.2020 року №№ 406, 407, 408 та 409, від 25.02.2020 року № 701, наказу від 31.01.2020 року № 238 та плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2020 рік Головним управлінням ДПС у Київській області було проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року. Перевірка проводилась з 12.02.2020 року по 25.02.2020 року з продовженням строків на 5 робочих днів з 26.02.2020 року по 03.03.2020 року включно.

За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 11.03.2020 року № 266/10-36-33-04/ НОМЕР_1 , далі Акт перевірки (т. 1, а.с. 26-79).

Згідно з висновками Акту перевірки, на думку перевіряючих, ФОП ОСОБА_1 були допущені наступні порушення чинного законодавства України:

1) Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року № 481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01 жовтня 2013 року за №1686/24218 та п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (із змінами та доповненнями), в частині невірного відображення суми фактично понесених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які зазначені в графі 6, та суми чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 9) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8), не відображення доходів, витрат за підсумками робочого дня, не зазначено реквізити документів, які підтверджують понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом (графи 5);

2) п.167.1 ст.167, п.177.2 ст.177 ПК України, в частині заниження суми чистого доходу за період з 01.01.2018р. по 31.12.2019р. на загальну суму 1633348,61 грн., в т.ч. за 2018р. в сумі 838264,00 грн. без ПДВ та за 2019р. в сумі 795084,01 грн. без ПДВ, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 294 002,75 грн., в т.ч.: за 2018р. в сумі 150887,63 грн. та за 2019р. в сумі 143115,12 грн.;

3) п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, в частині заниження чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2018р. по 31.12.2019р. в сумі 1633348,61 грн., в т.ч. за 2018р. в сумі 838264,00 грн. без ПДВ та за 2019р. в сумі 795084,01 грн. без ПДВ, що призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на суму 24500,23 грн., в т.ч. за 2018р. в сумі 12573,97 грн. та за 2019р. в сумі 11926,296 грн.

4) п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за період з 01.01.2018р. по 31.12.2019р. на 309 042,82 грн., у тому числі по періодам: січень 2019 року на суму 159 016,80 грн., липень 2019 року на суму 73908,20 грн., за серпень 2019 року на суму 2209,62 грн., за вересень 2019 року на суму 67579,40 грн., за грудень 2019 року на суму 67579,40 грн. та завищення податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 188 586,66 грн., та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 191 216,66 грн. за квітень 2019 року.

Не погоджуючись із висновками Акта перевірки та керуючись нормами п. 86.7 ст. 86 ПК України, ФОП ОСОБА_1 29.04.2020 року було подано до ГУ ДПС у Київській області заперечення на Акт перевірки (т. 1, а.с. 62-67), яке залишене контролюючим органом без задоволення та врахування під час формування остаточних висновків перевірки відповідно до рішення № 88/10-36-33-04/ НОМЕР_1 від 14.05.2020 року.

На підставі висновків, викладених у акті перевірки, ГУ ДПС у Київській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 19.05.2020 року, зокрема (т. 1, а.с. 34-35):

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № , яким позивачу донараховане податкове зобов`язання з ПДФО в сумі 441004, 13 грн., в т.ч. за основним платежем 294002, 75 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 147001, 38 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № , яким позивачу донараховане податкове зобов`язання з військового збору в сумі 36 750, 41 грн., в т.ч. за основним платежем 24500, 27 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 12250, 14 грн.

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № , яким позивачу донараховане податкове зобов`язання з ПДВ в сумі 386304, 00 грн., в т.ч. за основним платежем 309043, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 77261, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р1» № , яким позивачу зменшене податкове зобов`язання з ПДВ на суму 188587, 00 грн. та зменшено податковий кредит з ПДВ на суму 191217, 00 грн.;

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що не відповідають фактичним обставинам, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Стосовно виявлених контролюючим органом порушень щодо заниження позивачкою податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності (податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2020 року).

Відповідно до норм підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорам.

Згідно пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.1.1 пункту 164.1 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Пунктами 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування визначене статтею 177 ПК України.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно пункту 177.2 статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Підпунктом 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України визначено витрати, які не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Таким чином, підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

При цьому, відповідно до положень пункту 177.4 статті 177 ПК України фізична особа - підприємець, яка перебуває на загальній системі оподаткування, вправі зменшити свій загальний оподатковуваний дохід тільки на суму документально підтверджених витрат, які відносять до витрат операційної діяльності згідно із розділом ІІІ цього Кодексу.

Крім того, для підтвердження правильності показників податкової звітності, повноти та правильності нарахування податкового зобов`язання такі фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару (пункт 177.10 статті 177 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів 5,6 пункту 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 № 481, самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг; у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця за звітний податковий період визначається як різниця між отриманим від провадження господарської діяльності в грошовій та не грошовій формі доходом та документально підтвердженими витратами, що пов`язані з її здійсненням.

При цьому, фізична особа-підприємець може віднести до складу витрат, витрати, що безпосередньо пов`язані з отримання доходів, перелік яких визначено пунктами 177.4.1-177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України за умови, що факт понесення таких витрат підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої, другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як убачається із акту перевірки, податковим органом встановлено заниження валового доходу на суму 795084, 01 грн. без ПДВ, в т.ч. за 2019 рік в сумі 795084, 01 грн. як виручка в негрошовій формі в результаті здійснення бартерної операції з ТОВ «СГП «Настуся».

Крім того, за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року відповідачем в Акті перевірки встановлено завищення позивачкою валових витрат на загальну суму 838264, 60 грн. без ПДВ, в т.ч. за 2018 рік 838264, 60 грн. без ПДВ в результаті включення до їх складу кредиторської заборгованості по постачальниках товарно-матеріальних цінностей (контрагенти ТОВ «Агро Престиж» та ТОВ «Торговий дім «Насіння»), що реалізовані в попередньому 2017 році та безпосередньо не пов`язані із отриманням доходів у звітному періоді 2018 року.

Оцінюючи такі доводи відповідача, суд виходив із наступного.

У ході своєї господарської діяльності позивачка, серед іншого, мала взаємовідносини з ТОВ "СГП «Настуся», ТОВ «Агро Престиж» та ТОВ «Торговий дім «Насіння».

Зокрема, у січні 2019 року між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та ТОВ «СГП «Настуся» (податковий номер 39420194, продавець) було укладено Договір поставки № 23/01/2019 від 23.01.2019 року ( т. 1, а.с. 87-88).

Згідно з п.1.1 Договору на умовах, визначених цим договором Продавець зобов`язується поставити Покупцю у власність Товар (кукурудза врожаю 2018 року), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та провести його оплату.

Відповідно до п. 4.1 Продавець зобов`язується передати Товар на умовах EXW (франко-склад) господарства.

На виконання Договору, у період за січень 2019 року, Продавець відпустив Товар покупцю, а саме: Кукурудза врожаю 2018 року в кількості 203 т.

З метою належного оформлення та відображення у звітних бухгалтерських та податкових документах господарських операцій сторонами були складені відповідні первинні документи, надані позивачкою до суду та досліджені в ході розгляду справи (т.1, а.с. 89-97):

· видаткові накладні: №15 від 24.01.2019 року; №14 від 24.01.2019 року; №13 від 24.01.2019 року; №12 від 24.01.2019 року.

· податкові накладні: № 9 від 24.01.2019 року; № 11 від 24.01.2019 року; № 12 від 24.01.2019 року; № 10 від 24.01.2019 року;

· Акт приймання-передачі від 24.01.2019 року.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивачки, господарські відносини між позивачкою та вказаним контрагентом, носять сталий та довготриваючий характер.

А тому, виходячи з цього, зважаючи на особливості ведення господарської діяльності у сфері сільського господарства та його обслуговування (торгівля насінням, кормами, засобами захисту рослин, посівна та підготовча діяльність тощо), перебої у проведеннях розрахунків за поставлений товар, між сторонами періодично виникає взаємна дебіторська та кредиторська заборгованість, яка погашається у передбаченому законом порядку.

Зокрема, представник позивачки зазначив, що протягом 2019 року ТОВ «СГП «Настуся» поставив позивачці товар (кукурудзу врожаю 2018 року) в рахунок погашення існуючого у нього перед позивачкою боргу за засоби захисту рослин та насіння, які останній придбавав у ФОП ОСОБА_1 у 2018 році згідно з договорами 420/18 від 15.11.2018 року та №410/17 від 22.12.2017 року (т. 1 а.с. 98-102,108-112).

Після відвантаження продукції між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «СГП «НАСТУСЯ» було укладено Угоду №01 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.01.2019 року на суму 954100,81 грн. в т. ч. ПДВ 159016,80 грн. (т. 1, а.с. 138-139).

Позивачкою дохід у сумі 795084,00 грн. без ПДВ від такої негрошової форми операції із ТОВ «СГП «Настуся» було відображено нею у січні 2019 року у Книзі обліку доходів і витрат, що також встановлено судом в ході огляду такої Книги в судовому засіданні у справі. При цьому, відповідно до Порядку ведення такої Книги фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування, у разі проведення товарообмінних (бартерних) операцій або взаємозаліку, при визначенні чистого доходу включає до складу витрат вартість відвантаженого товару, наданих (робіт, послуг), які документально підтверджені та також відображає у Книзі обліку доходів і витрат.

Крім того пунктом 177.1 ПК України визначено, що до загального оподатковуваного доходу відноситься виручка у грошовій та негрошовій формі. До виручки у негрошовій формі, зокрема, відноситься дохід від здійснення бартерних операцій або заліку взаємних зустрічних вимог (взаємозаліку).

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Згідно із ст. 715 та ст. 716 Цивільного кодексу України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар.

Згідно із пунктом 177.2 статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Таким чином, законодавцем чітко визначено можливість віднесення до загального оподатковуваного доходу виручки у грошовій та негрошовій формі, зокрема, до виручки у негрошовій формі, дохід від здійснення бартерних операцій або заліку взаємних зустрічних вимог (взаємозаліку)

Згідно із наданими позивачкою та дослідженими в судовому засіданні первинними документами, отриману від ТОВ «СГП «Настуся» кукурудзу ФОП ОСОБА_1 у січні 2019 року було реалізовано згідно з актом приймання-передачі на користь ТОВ «Кернел-Трейд», про що укладено відповідний договір поставки № БЦ1234/19 від 23.01.2019 року (т. 1, а.с. 140-142).

На виконання господарської операції між позивачкою та ТОВ «Кернел-Трейд» укладено наступні первинні документи, оглянуті в судовому засіданні: видаткова накладна №17 від 24.01.2019 року; податкова накладна №27 від 24.01.2019 року (зареєстрована в ЄРПН). платіжне доручення №692229 від 25.01.2019 року, №700696 від 07.02.2019 року; Акт приймання-передачі від 24.01.2019 року; Довіреність №БЦ00003831 від 23.01.2019 року (т. 1 а.с. 143-148).

ТОВ «Кернел-Трейд» оплатило товар у січні 2019 року (сума 128284,84грн. без ПДВ) та у лютому 2019 року (сума 641424,17грн.), що підтверджується платіжними доручення № 692229 від 25.01.2019 року та №700696 від 07.02.2019 року (т. 1 а.с. 145,146).

Судом встановлено, що дохід від продажу кукурудзи позивачкою було відображено у Книзі обліку доходів і витрат у січні 2019 року у сумі 128284,84грн. ( без ПДВ) та у лютому 2019 року у сумі 641424,17грн.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та фактичних обставин справи, підтверджених документально, суд дійшов висновку, що висновки відповідача в цій частині Акту перевірки щодо заниження позивачкою валових доходів у 2019 році в сумі 795084, 01 грн. спростовуються вищенаведеним, а тому не можуть слугувати підставою для проведення будь-яких донарахувань ПДФО відносно ФОП ОСОБА_1 .

Окрім цього, в своїй господарській діяльності позивачка мала взаємовідносини з ТОВ «Агро-Престиж» та ТОВ «Торговий дім «Насіння», з якими уклала договори на придбання посівного матеріалу та засобів захисту рослин у 2016-2017 р.р.

Відповідач в Акті перевірки стверджує, що позивачкою протиправно було віднесено до складу валових витрат у 2018 році суми кредиторської заборгованості по постачальниках ТОВ «Агро-Престиж» () 416 666,67 грн. без ПДВ та по ТОВ «Торговий дім «Насіння» () 421 597,92 грн. без ПДВ.

Згідно із наданими у судовому засіданні поясненнями представника позивачки, даний товар був придбаний та реалізований у цих контрагентів-постачальників у 2017 році. Дохід, отриманий від продажу даного товару, був включений до сум валового доходу 2017 року та включений у декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік.

При цьому, за твердженнями ФОП ОСОБА_1 , до валових витрат 2017 року сума 838264,60 грн. без ПДВ по взаємовідносинах із цими контрагентами не потрапила, так як вартість цього товару не була оплачена контрагентами-покупцями у вказаному періоді. Відтак, вищевказані валові витрати були відображені у декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік № від 11.02.2019 року лише після погашення кредиторської заборгованості з постачальниками.

З наявних в матеріалах справи даних Книги обліку доходів і витрат, первинних документів, інвентарних відомостей, даних про стан дебіторської та кредиторської заборгованості ФОП ОСОБА_1 , які також були надані позивачем працівникам Головного управління ДПС у Київській області під час проведення перевірки (табл.1.13 Акту перевірки), вбачається, що станом на 31.12.2017 року у позивачки рахувалась заборгованість перед вказаними контрагентами-постачальниками в загальній сумі 838 264, 60 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при проведенні перевірки позивача та формулювання порушень ним вимог Податкового кодексу України, відповідач не надав правової оцінки первинним бухгалтерським та іншим документам, які свідчать про те, що позивачем не відносилася до складу валових витрат у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік сума кредиторської заборгованості по взаємовідносинам з ТОВ «Агро-Престаж» та ТОВ «Торговий дім «Насіння», оскільки дана сума кредиторської заборгованості була включена ФОП ОСОБА_1 до складу валових витрат у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік лише після повного розрахунку з вищевказаними постачальниками.

При вирішенні цього питання, суд враховує роз`яснення ДПС України, які знаходяться на загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі Інформаційно-довідкового Департаменту ДПС (БЗ 104.04) та полягають в наступному: «При розрахунку чистого доходу фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування не враховує витрати, пов`язані з отриманням доходу поточного року, оплата яких відбувається у наступному. Такі витрати будуть враховані при обчисленні чистого оподатковуваного доходу у тому звітному періоді, коли їх фактично поніс платник податку.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п.п. 6.9 п. 6 Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 16.09.2013 № 481, у графі 9 «Сума чистого оподаткованого доходу» Книги обліку доходів та витрат зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період та сумою понесених витрат від провадження господарської діяльності».

Відтак, суд погоджується із твердженням позивачки про те, що при розрахунку чистого доходу фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування не враховує витрати, пов`язані з отриманням доходу поточного року, оплата яких відбувається у наступному. Такі витрати будуть враховані при обчисленні чистого оподатковуваного доходу у тому звітному періоді, коли їх фактично поніс платник податку.

В даному випадку право платника податку на формування витрат для визначення оподатковуваного доходу ставиться в залежність від наявності первинних документів на підтвердження понесених витрат та можливості використання отриманих товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а не від особливостей ведення бухгалтерського обліку по вказаних операціях та від трактування контролюючим органом, що проводив перевірку, вимог п.177.4 ст. 177 ПК України.

Відтак, висновки податкового органу про те, що позивачкою завищено розмір валових витрат при здійсненні господарської діяльності за 2018 рік в розмірі 838 264, 60 грн, є помилковими, та такими що не відповідають обставинам справи.

Щодо визначення розміру штрафу, як це передбачено пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, суд виходить із такого.

Відповідно до п. 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до положень пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Згідно розрахунку штрафних санкцій до Акту перевірки, за порушення п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України в частині заниження суми чистого доходу за 2019 рік на загальну суму 795 084, 01 грн., завищення валових витрат за 2018 рік на суму 838 264, 60 грн., сума нарахованого податку визначена у розмірі 294 002, 75 грн., штрафна санкція 50% (ч. 1 п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України), сума штрафних санкцій 147 001, 38 грн.

Судом встановлено, що висновки контролюючого органу стосовно збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДФО на суму 294 002, 75 грн. не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

З огляду на те, що судом встановлено протиправність нарахування контролюючим органом позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, штрафна санкція у розмірі 50% не застосовується.

Отже, податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19.05.2020 року № Головного управління ДПС у Київській області, яким збільшено суму грошового зобов`язання ФОП ОСОБА_1 за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» (11010500) у розмірі 441004, 13 грн., із яких 294002, 75 грн. за основним зобов`язанням, 147001, 38 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно виявлених контролюючим органом порушень позивачкою законодавства про військовий збір (податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2020 року).

Відповідно до пункту 16-1.підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно підпункту 1.1.пункту 16-1.підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 1.2. пункту 16-1.підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Згідно підпункту 1.3. пункту 16-1.підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Згідно підпункту 1.4. пункту 16-1.підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно підпункту 1.5. пункту 16-1.підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Згідно підпункту 1.6. пункту 16-1.підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Згідно підпункту 1.7. пункту 16-1.підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

З огляду на встановлення судом помилковості висновків контролюючого органу про порушення позивачем п.167.1 ст. 167 ст. 177 ПК України в частині заниження суми чистого доходу за 2019 рік. в розмірі 795 084, 01 грн., завищення валових витрат за 2018 рік на суму 838 264, 60 грн., висновки про нарахування суми податку за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» не підтверджуються на суму 24 500, 27 грн.

Щодо визначення розміру штрафу суд виходить із того, що оскільки в ході розгляду справи встановлено протиправність нарахування контролюючим органом позивачу суми основного грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування», штрафна санкція у розмірі 50% у даному випадку не застосовується за відсутності факту правопорушення.

Згідно розрахунку штрафних санкцій до Акту перевірки за порушення п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині заниження суми чистого доходу в частині заниження суми чистого доходу за 2019 рік. в розмірі 795 084, 01 грн., завищення валових витрат за 2018 рік на суму 838 264, 60 грн., сума нарахованого податку визначена у розмірі 24 500, 27 грн., штрафна санкція 50% (ч. 1 п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України), сума штрафних санкцій 12 250, 14 грн.

З огляду на викладене, є протиправним та підлягає скасуванню повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області форми «Р» від 19.05.2020 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання ФОП ОСОБА_1 за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» (11011001) у розмірі 36 750, 41 грн., із яких 24 500, 27 грн. за податковим зобов`язанням та 12 250, 14 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стосовно виявлених контролюючим органом порушень позивачкою законодавства про податок на додану вартість (податкові повідомлення-рішення № та № від 19.05.2020 року).

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є платником ПДВ (дата реєстрації 24.05.2001 року, номер запису в Реєстрі платників ПДВ 67514095, іпн - НОМЕР_1 ).

В Акті перевірки відповідач стверджує про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.187.1 ст. 187 ПК України у вигляді заниження податкових зобов`язань з ПДВ в загальній сумі 309 042, 82 грн. за 01.01.2018-31.12.2019 року, зокрема: у січні 2019 року на суму 159 016, 80 грн., у липні 2019 року на суму 73 908, 20 грн.; у серпні 2019 року на суму 2 209, 62 грн.; у вересні 2019 року на суму 67 579, 40 грн.; у грудні 2019 року на суму 6 328, 80 грн., а також у вигляді завищення податкових зобов`язань за квітень 2019 року в сумі 188 586, 66 грн. у зв`язку із помилковим поданням повторно уточнюючих розрахунків та розрахунків коригувань (на суму 150 026, 02 грн.), включенням до складу зобов`язань сум ПДВ по господарських операціях з ТОВ «СГП «Настуся» (на суму 159 016, 80 грн.), віднесення до складу зобов`язань сум ПДВ по операціях з ТОВ «Беверлі» (на суму 188 586, 66 грн.).

Крім того, ГУ ДПС у Київській області стверджує про завищення ФОП ОСОБА_1 суми податкового кредиту за квітень 2019 року в сумі 191 216, 66 грн. по господарських операціях з ПОП «Агрофірма Узинська».

Так, згідно із п.185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.п.192.1.1 п.192.1 ст. 192 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Згідно із п.198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у т.ч. інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи).

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із п.п.201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відтак, щодо взаємовідносин із ТОВ «СГП «Настуся» суд зазначає, що виконання господарських операцій між позивачкою та цим контрагентом відповідно до Договору поставки № 23/01/2019 від 23.01.2019 року було, серед іншого, оформлене складенням податкових накладних № 9 від 24.01.2019 року, № 11 від 24.01.2019 року, № 12 від 24.01.2019 року, № 10 від 24.01.2019 року (т.1 а.с. 87-88, 93-96), які зареєстровані в ЄРПН, що не заперечувалось сторонами.

Податкове зобов`язання в сумі ПДВ 153 941,80 грн. було включено до Податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року у рядок 1.1 колонки Б. Донарахована сума податкового зобов`язання в сумі ПДВ 5 075, 00 грн. відображена в Уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період серпень 2019 року за звітний період, що уточняється січень 2019 року (реєстраційний номер ) ( т. 2 а.с. 22-26, 30-34) .

Відтак, з огляду на наявність у позивачки всіх належним чином оформлених первинних документів, реальності та товарного характеру господарської операції, здійсненої у січні 2019 року між нею та ТОВ «СГП «Настуся», судом не приймаються твердження відповідача про порушення ФОП ОСОБА_1 ст.ст. 187-188 ПК України в цій частині.

Щодо проведених позивачкою протягом 2019 року коригувань показників податкових зобов`язань, судом з цього приводу були досліджені документи податкової звітності платника, за результатами чого встановлено наступне.

До Податкової декларації ФОП ОСОБА_1 з ПДВ за серпень 2019 року у рядок 7 колонка Б було включено коригування податкового зобов`язання у сумі ПДВ з від`ємним показником (-209,62) грн. Даний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 534 від 19.06.2019 року був складений до податкової накладної № 98 від 06.05.2019 року, у зв`язку з частковим повернення товару від покупця Фермерське господарство «Довіра Я». При цьому, контрагент-покупець зареєстрував даний розрахунок коригування лише 06.08.2019 року із запізненням (квитанція №) (т. 2 а.с. 85-94) .

Таким чином, з огляду на положення ст.ст. 192, 198, 201 ПК України, заниження ФОП ОСОБА_1 податкового зобов`язання у серпні 2019 року у сумі 2 209, 62 грн. не відбулося, так як Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 534 від 19.06.2019 року до податкової накладної № 98 від 06.05.2019 року був зареєстрований покупцем невчасно (тобто без безпосередньої участі ФОП ОСОБА_1 та за відсутності вини останньої у цьому), а тому включений позивачкою до Декларації з ПДВ за серпень 2019 року (т. 2 а.с. 85-94).

Крім того, судом встановлено, що до Податкової декларації з ПДВ за грудень 2019 року у рядок 7 колонка Б не було включено коригування податкового зобов`язання у сумі ПДВ (-6 328,80) грн. (т. 2 а.с. 76-84).

Згідно із поясненнями ФОП ОСОБА_1 , Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 65 від 04.06.2019 року до податкової накладної № 9 від 01.03.2019 року був складений нею у зв`язку з перенесенням зарахування коштів, раніше сплачених покупцем СТОВ «Злагода» () з одного виставленого постачальником рахунку на інший. Зазначений Розрахунок коригування був зареєстрований покупцем лише 02.07.2019 року та включений ФОП ОСОБА_1 до Декларації з ПДВ у червні 2019 року.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється червень 2019 року (реєстраційний номер ), в якому у Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» була допущена технічна помилка включення РК на суму ПДВ 6 328,80грн. зі знаком «-», замість того щоб відобразити дану суму ПДВ зі знаком «+» (т. 2 а.с. 43-50).

У самому Уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється червень 2019 року у рядку 7 колонка Б РК включений зі знаком «+», тобто заниження податкових зобов`язань у відповідному періоді не відбулося.

Для правильного обрахунку показника «?Перевищ» в Системі електронного адміністрування ПДВ ФОП ОСОБА_1 подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється липень 2019 року (реєстраційний номер ) де у Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» було включено РК на суму ПДВ 6328,80 грн. зі знаком «-» (т. 2 а.с. 35-43).

Таким чином, неправильне відображення розрахунку коригування на суму ПДВ (-6328,80) грн. у Додатку 1 до Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється за червень 2019 року призвело до подвоєння суми в СЕА ПДВ в розмірі 12 657,60 грн., проте не призвело до заниження даних податкових зобов`язань, відображених у Деклараціях з ПДВ та Уточнюючих розрахунках з ПДВ, як про те в Акті перевірки стверджує відповідач (т. 2 а.с. 43-50) .

Крім того, судом встановлено, що до Податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року у рядок 7 колонка Б ФОП ОСОБА_1 не було включено коригування податкового зобов`язання у сумі ПДВ (-67 579,40) грн. (т. 2 а.с. 68-75).

Згідно із поясненнями представника позивачки, Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №750 від 25.06.2019 року до податкової накладної № 671 від 22.05.2019 року та Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 751 від 25.06.2019 року до податкової накладної №668 від 22.05.2019 року були складені нею у зв`язку з частковим поверненням товару покупцем СФГ «Вікторія» (). Ці розрахунки коригування зареєстровані контрагентом 22.07.2019 року та включені постачальником до Декларації з ПДВ у червні 2019 року, що зрештою призвело до неправильного обрахунку показника «?Перевищ».

ФОП ОСОБА_1 подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється за червень 2019 року (реєстраційний номер ) де у Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» була допущена помилка включення розрахунку коригування на суму ПДВ 67 579,40 грн. зі знаком «-», замість того щоб відобразити дану суму ПДВ зі знаком «+».

Аналогічно до попереднього випадку, згідно із поясненнями представника позивачки, у самому Уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється за червень 2019 року у рядку 7 колонка Б розрахунок коригування, включений зі знаком «+», тобто заниження податкових зобов`язань у відповідному періоді не відбулося.

Для правильного обрахунку показника «?Перевищ» в СЕА ПДВ ФОП ОСОБА_1 було подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється липень 2019 року (реєстраційний номер ) де у Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» включено розрахунок коригування на суму ПДВ 67 579,40 грн. зі знаком «-».

Отже, за висновком суду, у даному випадку неправильне відображення РК на суму ПДВ (-67579,40) грн. у Додатку 1 до Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється за червень 2019 року, призвело до подвоєння суми ПДВ на 135158,80 грн.

Враховуючи, що показники заниження ПДВ 67 579,40 грн. (в червні 2019 року) та 6 328,80 грн. (в червні 2019 року), які в сумі дають цифру 73 908,20 грн., суд дійшов висновку, що дані суми були неправильно відображені у деклараціях з ПДВ за період червень 2019 року.

Судом при цьому встановлено, що з метою правильного обрахунку показника «?Перевищ», ФОП ОСОБА_1 подала Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється за липень 2019 року (реєстраційний номер ), де у Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» включено розрахунки коригування по контрагентах СФГ «Вікторія» () та СТОВ «Злагода» () на суму ПДВ 73908,20 грн. зі знаком «-» (т. 2 а.с. 35-42).

Таким чином, позивачкою до моменту проведення перевірки, у зв`язку із самостійним виявленням перерахованих помилок при формуванні даних податкової звітності з ПДВ, у порядку та в строки, визначені Податковим кодексом України, вжиті всі залежні від неї дії для правильного відображення несвоєчасно зареєстрованих контрагентами розрахунків коригувань, для правильного обрахунку показника «?Перевищ» в СЕА ПДВ.

Крім того, за поясненнями представника ФОП ОСОБА_1 , для виправлення помилки у Додатку 1 до Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді лютий 2020 року за звітний період, що уточняється червень 2019 року платником податку було двічі подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у звітному періоді квітень 2020 року за звітний період, що уточняється за червень 2019 року з виправленим Додатком 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» (реєстраційний номер та ), що, в свою чергу, виправило подвоєння сум ПДВ, не вплинувши при цьому на дані самого Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань.

Щодо результатів відображення у звітності ФОП ОСОБА_1 господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Беверлі» та ПОП «Агрофірма Узинська», суд виходить з такого.

Між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та ПОП «Агрофірма Узинська» (, продавець) укладено Договір купівлі-продажу цукру № 100 від 24.04.2019 року у кількості 104,3 тон (т. 1 а.с. 159-167).

Згідно з Договором відповідального зберігання №1 від 01.11.2018 року цукор у мішках в кількості 104,3 тон зберігався на складі орендованому ФОП ОСОБА_1 у ТОВ "Окнес" () (т. 1 а.с. 168 - 170).

На виконання умов Договору у квітні 2019 року, ПОП «Агрофірма Узинська» поставила ФОП ОСОБА_1 товар, а саме: цукор в мішках 104,3 тон в рахунок боргу за поставлені позивачкою попередньо засоби захисту рослин та насіння кукурудзи та соняшнику, тобто, шляхом взаємозаліку зустрічних вимог.

До матеріалів справи позивачкою надані наступні первинні документи по вказаній операції:

- видаткові накладні: №172, 173, 175 від 01.11.2018 року; №37 від 24.04.2019 року (на суму 770 000,00 грн.), №39 від 25.04.2019 року (на суму 377 300,00 грн.) (т. 1 а.с. 172-176);.

- товарно-транспортні накладні №145457, 145458, 145456 від 01.11.2018р. (перевезення здійснено ПОП Агрофірма Узинська) (т. 1 а.с. 177-179);

- податкові накладні: № 17 від 24 квітня 2019 року (на суму 770 000,00 грн.); № 21 від 25 квітня 2019 року (на суму 377 300,00 грн.) (т. 1 а.с. 180-181). .

В подальшому, цукор в мішках, який ФОП ОСОБА_1 придбала у ПОП «Агрофірма Узинська», позивачкою було реалізовано на користь ТОВ «Беверлі» відповідно до договорів купівлі-продажу цукру № 01/19 від 24.04.2019 року та № 02/19 від 26.04.2019 року (т. 1 а.с. 184-189).

До матеріалів справи позивачкою надані наступні первинні документи по вказаній операції:

- видаткова накладна №1005 від 25.04.2019 року (на суму 761 600, 00 грн.) (т. 1 а.с. 190);

- видаткова накладна №1818 від 06.05.2019 року (на суму 331 840, 00 грн.)(т. 1 а.с. 191);

- податкові накладні №484 від 24.04.2019 року (на суму 761 600,00 грн., та №565 від 26.04.2019 року (на суму 369 920,00 грн.) (т. 1 а.с. 192-193);

- платіжні доручення №157 від 24.04.2019 року (на суму 761 600,00 грн. та №159 від 26.04.2019 року (на суму 369 920,00 грн.) (т. 1 а.с. 194-195);

- платіжне доручення №11159 від 06.05.2019 року на повернення коштів покупцю (на суму 38 080,00 грн.) (т. 1 а.с. 196);

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №105 від 06.05.2019 року до податкової накладної №565 від 26.04.2019 року (на суму 38 080,00 грн.) (т. 1 а.с. 197). .

Як встановлено у ході розгляду справи, ТОВ «Беверлі» перераховано кошти за 104 тони цукру, проте фактично прийнято із них лише 100,5 тон. Відтак, 06.05.2019 року ФОП ОСОБА_1 повернула кошти за невідібраний товар згідно із листом б/н від 03.05.2019 року в сумі 38 080,00 грн. Станом на 01.12.2019 року на складі позивачки обраховувався залишок цукру в мішках за цією операцією в розмірі 3,8 тон (т. 1 а.с. 206).

Продаж цукру на користь ТОВ «Беверлі» оформлений також податковою накладною на перевищення бази оподаткування над фактичною ціною постачання №613 від 30.04.2019 року (реєстраційний номер ) на суму 12 060, 00 грн. з ПДВ (т. 2 а.с. 95-96).

Враховуючи наявність первинних документів, фактичне підтвердження реальності та товарності господарських операцій між ФОП ОСОБА_1 , ПОП «Агрофірма «Узинська» та ТОВ «Беверлі», взаємопов`язаність такої операції із видами та відображенням результатів господарської діяльності позивачки у бухгалтерській та податковій звітності, з урахуванням положень ст. 185 ПК України, у сукупності суд дійшов висновку, що завищення позивачкою податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 188586,66 грн. та завищення нею податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 191216, 66 грн. за квітень 2019 року, як про те стверджує відповідач в Акті перевірки, не знайшло свого відображення у ході розгляду справи. При цьому, ПОП «Агрофірма «Узинська» (як постачальником) на користь позивачки за Договором № 100 від 24.04.2019 року, а позивачкою (як постачальником) на користь ТОВ «Беверлі» за договорами № 01/19 від 24.04.2019 року та № 02/19 від 26.04.2019 року відповідні податкові накладні були виписані за правилом першої події (отримання коштів) та відомості з них включені до показників податкової звітності з ПДВ за квітень 2019 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки відповідача стосовно порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 ПК України по взаємовідносинах із ТОВ «СГП «Настуся», ПОП «Агрофірма «Узинська», ТОВ «Беверлі», та приймаючи до уваги формуванням і внесенням позивачкою розрахунків коригування до ЄРПН, спростовуються наведеними вище доводами та положеннями Податкового кодексу України.

Відтак, не знаходять свого документального підтвердження висновки ГУ ДПС у Київській області стосовно заниження ФОП ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання з ПДВ за період з 01.01.2018р. по 31.12.2019р. на 309 042,82 грн., у тому числі по періодам: січень 2019 року на суму 159 016,80 грн., липень 2019 року на суму 73908,20 грн., за серпень 2019 року на суму 2209,62 грн., за вересень 2019 року на суму 67579,40 грн., за грудень 2019 року на суму 67579,40 грн. та завищення податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 188 586,66 грн., та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 191 216,66 грн. за квітень 2019 року.

Щодо визначення розміру штрафу у податковому повідомленні-рішенні № від 19.05.2020 року, суд виходить із того, що оскільки в ході розгляду справи встановлено протиправність нарахування контролюючим органом позивачу суми основного грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість», штрафна санкція у розмірі 50% у даному випадку не застосовується за відсутності факту правопорушення.

Згідно розрахунку штрафних санкцій до Акту перевірки за порушення п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 Податкового кодексу України в частині заниження ФОП ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання з ПДВ за період з 01.01.2018р. по 31.12.2019р. на 309 042,82 грн., у тому числі по періодам: січень 2019 року на суму 159 016,80 грн., липень 2019 року на суму 73908,20 грн., за серпень 2019 року на суму 2209,62 грн., за вересень 2019 року на суму 67579,40 грн., за грудень 2019 року на суму 67579,40 грн., сума нарахованого податку визначена у розмірі 309 043, 00 грн., штрафна санкція 25% (п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України), сума штрафних санкцій 77 261, 00 грн.

З огляду на викладене, є протиправним та підлягають скасуванню повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області форми «Р» від 19.05.2020 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання ФОП ОСОБА_1 за платежем «Податок на додану вартість» у розмірі 386 304, 00 грн., із яких 309 043, 00 грн. за податковим зобов`язанням та 77 261, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення від 19.05.2020 року № (в частині висновку про завищення податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 188 586,66 грн., та завищення податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 191216,66 грн. за квітень 2019 року).

Положення ч.1 ст.9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції"Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління ".

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 10510,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним доручення від 09.06.2020 №13929 (т. 1, а.с. 17).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області за формою "Р1" № від 19.05.2020.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області за формою "Р" № від 19.05.2020.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області за формою "Р" № від 19.05.2020.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області за формою "Р" № від 19.05.2020.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 28 грудня 2020 р.