Справа № 1.380.2019.003864
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.003864
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Коморного О.І.,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.,

за участю:

представник позивача не прибув

відповідача Якимів Р.М.

представник відповідача Винниченко М.П.

представник третьої особи Бречко О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України про стягнення витрат з ОСОБА_1 , пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 417 368,07 грн, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 16.08.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання. Крім того, у даному рапорті відповідач зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язався їх відшкодувати. Вказує, що наказом начальника Національної академії від 20 червня 2019 року №31-КС (по особовому складу) із молодшим сержантом ОСОБА_1 , розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано його з числа курсантів у зв`язку із розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас. Також наказом начальника Національної академії від 20 червня 2019 року №156 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 05 серпня 2016 року по 20 червня 2019 року в сумі 395 939 грн 85 коп. Того ж дня ОСОБА_1 під підпис ознайомлено із довідкою-розрахунком №120 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії, у сумі 395939 грн 85 коп. У розписці до довідки-розрахунку ОСОБА_2 вказав, що з розрахунком не згідний, проте зобов`язався оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії до 20 липня 2019 року. Вказує, що курсантом ОСОБА_2 27.06.2019 частково відшкодовано заборгованість у сумі 4998,46 грн, таким чином, з урахуванням добровільно сплачених коштів, за курсантом рахується заборгованість у розмірі 390941,39 грн, що підтверджується довідкою помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби №782 від 22.07.2019. Враховуючи наведене, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Зазначає, що його звільнення зі служби/навчання НАСВ було незаконним, що як наслідок і потягнуло за собою вже стягнення позивачем сум грошового забезпечення за весь час навчання. Вказав, що наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 20 червня 2019 року № 156 щодо відшкодування позивачем витрат, пов`язаних з його утриманням в НАСВ за період з 05 серпня 2016 року по 20 червня 2019 року протиправний.

02.10.2019 позивач подав суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що 09.04.2019 року з молодшим солдатом ОСОБА_1 , курсантом 13 навчального курсу факультету бойового застосування військ Національної академії, було проведено бесіду за участю начальника 13 навчального курсу капітана ОСОБА_3 та курсового офіцера 13 навчального курсу лейтенанта ОСОБА_4 по питанню відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання. Відповідно до аркуша бесіди молодший сержант ОСОБА_1 продовжувати службу не бажав, претензій до порядку та терміну подання до звільнення не виявив, з аркушем бесіди ознайомлений, про що свідчить підпис на даному документі. Молодшим сержантом ОСОБА_1 була написана пояснювальна записка щодо небажання продовжувати навчання через намір перейти в іншу сферу діяльності. Курсант ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання. Крім того, у даному рапорті відповідач зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язався їх відшкодувати. Відтак вказує, що наказом начальника Національної академії від 20 червня 2019 року №31-КС (по особовому складу) із молодшим сержантом ОСОБА_1 , розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано його з числа курсантів у зв`язку із розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас. Також наказом начальника Національної академії від 20 червня 2019 року №156 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 05 серпня 2016 року по 20 червня 2019 року в сумі 395 939, 85 грн. Також вказує, що відповідач був ознайомлений з довідкою-розрахунком №120.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №1.380.2019.003720 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними і скасування наказів, стягнення грошового забезпечення.

21.04.2020 позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, мотивоване тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019, з урахуванням вимог ст. 371 КАС України (судові рішення, які виконуються негайно), видано наказ начальника Національної академії від 02.12.2019 №103-КС, яким п.4 параграфу 3 наказу начальника Національної академії (по особовому складу) від 20.06.2019 № 31-КС про відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання та звільнення з військової служби у запас за підпунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" молодшого сержанта ОСОБА_5 , курсанта навчального курсу факультету бойового застосування військ Національної академії, скасовано, поновлено його на військовій службі (навчанні) третього курсу спеціальності "військове управління (за видами збройних сил) спеціалізації "управління діями підрозділів механізованих військ ". Зазначає, що ОСОБА_6 після поновлення його на військовій службі (навчанні) до Національної академії згідно довідки - розрахунку від 20.03.2020 № 37 з 14.02.2020 по 20.03.2020 було нараховано та виплачено 26 427 грн 31 коп. Вказує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі №857/13768/19 задоволено апеляційну скаргу Національної академії на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі №1.380.2019.003720 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії, Командування сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправним і скасування наказів, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення (яка набрала законної сили 24.02.2020), скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_5 - відмовлено. На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 видано наказ начальником Національної академії (по особовому складу) від 20.03.2020 №20-КС, яким скасовано наказ начальника Національної академії від 02.12.2019 №103-КС, яким було поновлено ОСОБА_5 на військовій службі (навчанні) третього курсу спеціальності "військове управління (за видами збройних сил) спеціалізації "управління діями підрозділів механізованих військ". Відтак, наказом начальника Національної академії від 20.03.2020 №74, ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку 21.03.2020 (підстава наказ начальника Національної академії від 20.03.2020 №20-КС), зобов`язано ОСОБА_5 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 26 427 грн 31 коп.

10.06.2020 відповідач подав до суду заперечення на позов з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, де вказано, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду. Також вказує, що не згідний з довідкою-розрахунком, що на ній і зазначив. Також вказав, що користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Відтак вважає, що йому передбачені пільги відповідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. Також зазначив, що на перший курс навчання зарахований 26.07.2016 , а Порядок №975 набув чинності 01.01.2017, яким передбачено подання заяви із зазначенням конкретних видів державної цільової підтримки, на яку претендує учасник бойових дій.

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року провадження у справі поновлено.

30.06.2020 позивач подав до суду заперечення щодо заперечень ОСОБА_1 в якому зокрема зазначено, що відповідно до п. 8 Порядку та умов підтримки, особи, зазначені у пункті 1 цих Порядку та умов, подають особисто на ім`я керівника відповідного професійно-технічного або вищого навчального закладу заяву, складену в довільній формі, із зазначенням конкретних видів державної цільової підтримки, на яку особи претендують. Державна підтримка у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного бюджету здійснюється у випадку дотримання умов та порядку її надання. Крім того, при укладанні Контракту, та зарахуванні на перший курс навчання до Національної академії відповідач не подавав заяви із зазначенням конкретних видів державної цільової підтримки, на яку претендує. Питання скористатися цією підтримкою є правом, а не обов`язком особи. Відтак відповідач не виявив бажання реалізувати дану пільгу при укладанні Контракту. Відповідач особисто подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії в зв`язку з небажанням продовжувати навчання в якому він зобов`язався відшкодувати витрати на утримання у вищому військовому навчальному закладі. Вказує, що до теперішнього часу відповідачем не погашена заборгованість у зв`язку з чим завдано шкоду державному бюджету.

22.07.2020 представник відповідача подав до суду письмові пояснення в яких зазначив, ті ж обставини, що і в запереченнях та вказав, що Порядок №964 є підзаконним нормативно-правовим актом, норми якого суперечать Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою суду від 22 липня 2020 року відмовлено у клопотанні про витребування доказів.

Ухвалою суду від 22 липня 2020 року відмовлено в клопотанні про залишення позову без розгляду.

12.08.2020 на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача, де вказав, що згідно підписаного контракту відповідач підписав контракт з Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії, та зобов`язався навчатися в Національній академії до моменту закінчення навчання і продовжувати військову службу на посадах офіцерського складу не менше п`яти років. Таким чином, позовна заява підписана начальником Національної академії в межах його повноважень. Також зазначив, що Національна академія являється розпорядником бюджетних коштів та відповідно до бюджетного призначення (в даному випадку утримання у вищому військовому закладі та інше) відшкодування за утримання курсантів у ВНЗ здійснюється на рахунки закладу, який їх поніс витрати на утримання відповідача. Вказує, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із достроковим розірвання контракту через небажанням продовжувати навчання відповідачем.

Ухвалою суду від 30.09.2020 замінено первинного позивача на належного.

Ухвалою суду від 30.09.2020 залучено третю особу до розгляду справи.

11.11.2020 представник відповідача подав суду виступ в судових дебатах.

В судовому засіданні 11.11.2020 представник позивача долучив пояснення щодо пільг учасника бойових дій.

Ухвалою суду від 11.11.2020 витребувано докази.

Представник позивача у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили, щодо позову, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити позов.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Наказом начальника Національної академії від 26 липня 2016 року №52-КС (по особовому складу) абітурієнта ОСОБА_5 зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. З 5 серпня 2016 року ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, що підтверджується наказом начальника Національної академії від 05 серпня 2016 року №183 (по стройовій частині) (т.1, а.с. 15).

05 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та молодшим сержантом ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу. Згідно з пунктом 1 вказаного контракту ОСОБА_1 зобов`язувався, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість (т.1, а.с.16, 17).

Курсант ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання. Крім того, у даному рапорті відповідач зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язався їх відшкодувати (т.1, а.с.18).

Наказом начальника Національної академії від 20 червня 2019 року №31-КС (по особовому складу) із молодшим сержантом ОСОБА_2 , розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано його з числа курсантів у зв`язку із розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас (т.1, а.с.19).

Наказом начальника Національної академії від 20 червня 2019 року №156 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 05 серпня 2016 року по 20 червня 2019 року в сумі 395 939 грн 85 коп. (т.1, а.с.20).

20.06.2019 ОСОБА_5 під підпис ознайомлено із довідкою-розрахунком №120 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії, у сумі 395 939 грн 85 коп. У розписці до довідки-розрахунку ОСОБА_2 вказав, що з розрахунком не згідний, вказав, що звільнення здійснювалося під психологічним тиском, проте зобов`язався оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії до 20 липня 2019 року (т.1, а.с.21).

Згідно із довідкою-розрахунком Національної академії від 20 червня 2019 року №120 витрати на утримання відповідача у сумі 395 939,85 грн. становлять: грошове забезпечення - 301779,99 грн, продовольче забезпечення - 66830,28 грн, медичне забезпечення - 432,00 грн, спожиті комунальні послуги та енергоносії - 26897,58 грн.

Згідно довідки помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби №782 від 22.07.2019, відповідач частково сплатив заборгованість перед позивачем 27.06.2019 у сумі 4998,46 грн (т.1, а.с.28).

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019, з урахуванням вимог ст. 371 КАС України (судові рішення, які виконуються негайно), видано наказ начальника Національної академії від 02.12.2019 №103-КС, яким п.4 параграфу 3 наказу начальника Національної академії (по особовому складу) від 20.06.2019 № 31-КС про відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання та звільнення з військової служби у запас за підпунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" молодшого сержанта ОСОБА_5 , курсанта навчального курсу факультету бойового застосування військ Національної академії, скасовано, поновлено відповідача на військовій службі (навчанні) третього курсу спеціальності "військове управління (за видами збройних сил) спеціалізації "управління діями підрозділів механізованих військ ".

ОСОБА_6 після поновлення його на військовій службі (навчанні) до Національної академії згідно довідки - розрахунку від 20.03.2020 № 37 (т.1, а.с.87) з 14.02.2020 по 20.03.2020 роки нараховано та виплачено 26 427 грн 31 коп, а саме:

1. Грошове забезпечення - 22674 грн 29 коп.;

2. Продовольче забезпечення 2682 грн 96 коп.;

3. Медичне забезпечення 15 грн 00 коп.;

4. Спожиті комунальні послуги та енергоносії 1055 грн 06 коп.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 року у справі №857/13768/19 задоволено апеляційну скаргу Національної академії на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 року у справі №1.380.2019.003720 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії, Командування сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправним і скасування наказів, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення (яка набрала законної сили 24.02.2020), скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_5 - відмовлено.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 видано наказ начальником Національної академії (по особовому складу) від 20.03.2020 №20-КС (т.1, а.с.86), яким скасовано наказ начальника Національної академії від 02.12.2019 №103-КС, яким поновлено ОСОБА_5 на військовій службі (навчанні) третього курсу спеціальності "військове управління (за видами збройних сил) спеціалізації "управління діями підрозділів механізованих військ".

Наказом начальника Національної академії від 20.03.2020 №74, ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку 21.03.2020 (підстава наказ начальника Національної академії від 20.03.2020 року №20-КС), зобов`язано ОСОБА_5 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 26 427 грн 31 коп. (т.1, а.с.85).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З врахування позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" №1934-XII від 06.12.1991, - організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктами 3-4 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 №419/831/240/605/ 537/219/534 (далі Порядок №419), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.

Відповідно п.2.1 Порядку №419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на:

- грошове забезпечення;

- продовольче забезпечення;

- речове забезпечення;

- медичне забезпечення;

- перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад;

- оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Пунктом 2.1.1.1 Порядку №419 передбачено, що курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення.

Згідно п.2.3 Порядку №419, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Отже, оплата за навчання не входить до складу витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ.

Відповідно до п.1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, курсант ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Як вже встановлено судом, утримання відповідача у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснювалось шляхом здійснення грошового та продовольчого забезпечення.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно з довідкою-розрахунком Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 20 червня 2019 року №120 витрати на утримання відповідача становить 395 939,85 грн. та згідно довідки - розрахунку від 20.03.2020 № 37 з 14.02.2020 по 20.03.2020 відповідачу нараховано та виплачено 26 427 грн 31 коп.

Згідно довідки помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби №782 від 22.07.2019, відповідач добровільно частково сплатив заборгованість перед позивачем 27.06.2019 у сумі 4998,46 грн.

Відтак, станом на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 387 368,70 грн (395 939,85 грн - 4998,46 грн + 26 427,31 грн).

Припущення вказані відповідачем у відзиві на позовну заяву, щодо недостовірності складення довідки-розрахунку, не підтвердженні жодним належним доказом та не спростовує нарахування позивачем суми заборгованості відшкодування витрат пов`язаних з утриманням в навчальному закладі.

Більше того, згідно вказаних довідок - розрахунків відповідач ознайомлений саме та своїм особистим підписом зобов`язався оплатити суму в касу або на рахунки Національної академії до 20.07.2019 та до 20.04.2020 відповідно.

Суд також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем довідки - розрахунку від 20.06.2019 №120 та довідки - розрахунку від 20.03.2020 № 37.

Разом з тим, судом встановлено із витребуваних доказів, а саме з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) отримував виплати від Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного в період з 01.04.2016 по 30.06.2020 (т.2, а.с.15), що спростовує покликання відповідача щодо відсутніх виплат позивачем на його рахунок.

Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбаченні пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них.

Відповідно до ч.ч.7, 8 вказаної статті, держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах.

Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді:

- повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

- пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти;

- соціальної стипендії;

- безоплатного забезпечення підручниками;

- безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних у державних та комунальних навчальних закладах;

- безоплатного проживання в гуртожитку;

- інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Отже, держава повинна забезпечити відповідачу, як учаснику бойових дій, цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти шляхом повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, безоплатного проживання в гуртожитку, безоплатного забезпечення підручниками, безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних у державних та комунальних навчальних закладах та інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що зазначені вище довідки-розрахунки є розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, а не витрат, пов`язаних з його навчанням в Національній академії сухопутних військ, тобто вказані довідки не передбачають відшкодування відповідачем витрат держави на його навчання, користування підручниками, мережею Інтернет, на проживання в гуртожитку та інше.

Отже, можна дійти висновку, що поняття - відшкодування витрат на утримання особи у вищому військовому навчальному закладі відрізняється від поняття - оплата за навчання, а статус відповідача, як учасник бойових дій не звільняє його від обов`язку по відшкодуванню фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням, як курсанта вищого навчального закладу, у випадку дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.

Враховуючи, що відповідач достроково припинив навчання в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, то в силу вимог ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку №419 він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Разом з цим, відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Однак відповідачем не надано суду жодних доказів того, що пільги, передбачені п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не використовуються ним за місцем проживання.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Станом на час розгляду справи, відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду належних доказів щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250 КАС України, суд, -

ухвалив :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6; ) витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 417 368 грн 70 коп. (чотириста сімнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень, 70 копійок).

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.12.2020

Суддя Коморний О.І.