Справа № 420/11840/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 5361-VIІ «Про скасування рішення Куяльницької сільської ради від 20 лютого 2020 року № 4121 -V11 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності»;

зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області відновити дію рішення Куяльницької сільської ради від 20 лютого 2020 року № 4121-VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі № 162 від 29.09.2017 року, строком дії 7 років та пунктом 11.6 якого визначено, що: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.».

Також позивач зазначає, що 20.02.2020 року Куяльницькою сільською радою прийнято рішення № 4121-VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності» відповідно до якого позивач отримав дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 23,1082 га за кадастровим номером :01:002:0171. Однак, 28.05.2020 року Куяльницькою сільською радою прийнято рішенням № 5361-VII від 28.05.2020 р. «Про скасування рішення Куяльницької сільської ради від 20 лютого 2020 року № 4121-VІІ «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності» з огляду на те, що в договорах оренди земельних ділянок не були внесені зміни щодо заміни сторони у договорі оренди, а також в подальшому дані додаткові угоди не були зареєстровані в державному реєстрі.»

На переконання позивача відповідачем безпідставно скасовано рішення № 4121- VII від 20.02.2020 р., шляхом винесення Рішення № 5361-VІІ від 28.05.2020 р, з огляду на те що відповідачу було відомо про передачу йому земельних ділянок які знаходяться в користуванні Позивача, але він жодним чином не вжив жодних заходів щодо повідомлення про це позивача. Також вагомою є і та обставина, що відповідачем залишено поза увагою, що в договорі оренди землі № 162 від 29.09.2017 р. в п. 1 1.6 чітко передбачено, що: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору» зазначене кореспондується також і з ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» якою визначено «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.».

Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що проти заявлених вимог заперечує, вважаємо поданий адміністративний позов не обґрунтований.

В обґрунтування правової позиції представник відповідача зазначив, що на підставі розпорядження КМУ «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» від 31 січня 2018 р. № 60-р передано усі земельні ділянки державної власності у комунальну власність сільської ради. На сьогоднішній день триває реєстрація даних земельних ділянок. Після реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0171 прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності». Однак в подальшому виникла необхідність для скасування даного рішення, у зв`язку з тим, що в договорах оренди земельних ділянок не були внесені зміни щодо заміни сторони у договорах оренди, а також дані додаткові угоди повинні пройти державну реєстрацію. В подальшому дане питання було винесено на розгляд комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою, а потім і депутатському корпусу, та було прийнято рішення «Про скасування рішення Куяльницької сільської ради від 20 лютого 2020 року « 4121- VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності» від 28 травня 2020 року №5361-VII. Дане рішення, на думку представника відповідача, прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та немає підстав для скасування його.

Ухвалою суду від 06.11.2020 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі № 162, відповідно до п. 1.1. якого визначено, що орендодавець, на підставі протоколу проведення земельних торгів за лотом № 1144 від 29.09.2017 р. № 1/1144 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Одеської області, Подільського району, Станіславської сільської ради (за межами населеного пункту), кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0171. (а.с. 19-22).

Згідно з п 3.1. договору встановлено строк його дії 7 (сім) років.

Відповідно до п. 11.6 Договору оренди землі № 162 від 29.09.2017 року визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 99389459 від 05.10.2017 року державна реєстрація договору оренди землі № 162 від 29.09.2017 року здійснена 04.10.2017 року. (а.с. 23).

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 21.12.2018 року №15-7954/13-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» Куяльницькій сільській раді Подільського району Одеської області передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної загальною площею 17826,5853 га, які розташовані на території Подільського району Одеської області згідно з актом приймання-передачі. (а.с. 29)

20.02.2020 року Куяльницькою сільською радою прийнято рішення № 4121-VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності», яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності площею 23,1082 га (кадастровий номер :01:002:0171, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (до реорганізації Олексіївської сільської ради) Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту). Гр. ОСОБА_1 вказано замовити та виготовити документи документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель в землевпорядній ліцензійній організації та подати на затвердження, у відповідності до норм чинного законодавства. (а.с. 12)

Рішенням Куяльницької сільської ради №5361-VII від 28.05.2020 року скасовано рішення Куяльницької сільської ради від 20.02.2020 року №4121-VII. (а.с. 11).

Як вбачається з протоколу засідання постійної комісії Куяльницької сільської ради №25 від 27.05.2020 року, підставою для скасування рішення Куяльницької сільської ради № 4121-VII від 20.02.2020 року слугувало те, що в договорах оренди земельних ділянок не були внесені зміни щодо заміни сторони у договорі оренди, а також в подальшому дані додаткові угоди не були зареєстровані в державному реєстрі. (а.с. 13-18).

Позивач такі дії та рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області вважає протиправними у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Враховуючи встановлені судом обставини та дослідженні докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Згідно з ч.1 ст.10 Закону №280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.ч.1-3 Закону №280/97-ВР, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: зокрема вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п.12 ч.4 ст.42 Закону №280/97-ВР, сільський, селищний, міський голова: забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету.

В свою чергу, положеннями ст.125 Земельного кодексу України, передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон України №1952-IV)

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України №1952-IV, дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України №1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Судом встановлено, що договір оренди землі №162 від 29.09.2017 року зареєстровано, в порядку встановленому Законом, отже позивач набув права користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України визначено: «передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (зокрема, для передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва), здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.»

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій» визначено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації та зазначено що одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Змістом ст. 29 Закону України «Про землеустрій» визначені загальні вимоги до змісту документації із землеустрою, а саме: документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником. Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Так, 20.02.2020 року Куяльницькою сільською радою прийнято рішення № 4121-VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності», яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності площею 23,1082 га (кадастровий номер :01:002:0171, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (до реорганізації Олексіївської сільської ради) Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту). Гр. ОСОБА_1 вказано замовити та виготовити документи документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель в землевпорядній ліцензійній організації та подати на затвердження, у відповідності до норм чинного законодавства.

За твердженнями позивача, на виконання цього рішення позивачем укладено договір на виконання робіт від 23.03.2020 року №18 щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель, наданих в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куяльницької сільської ради, яка виготовлено в обумовлені строки.

Між тим, рішенням Куяльницької сільської ради від 28.05.2020 року №5361-VII рішення № 4121-VII від 20.02.2020 року скасовано у зв`язку з тим, що в договорах оренди земельних ділянок не були внесені зміни щодо заміни сторони у договорі оренди, а також в подальшому дані додаткові угоди не були зареєстровані в державному реєстрі.

Однак, відповідно до ст. 148'1 Земельного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. У разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню в друкованих засобах масової інформації місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. Вимоги цієї статті поширюються на випадки переходу повноважень від одного органу державної влади до іншого при розпорядженні земельними ділянками державної власності, які перебувають у їх постійному користуванні.

В свою чергу, п. 11.6 договору оренди землі №162 від 29.09.2017 року чітко передбачено, що: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору».

Зазначене положення договору кореспондується з ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» якою визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Таким чином, сам лише перехід права власності на земельні ділянки, зокрема на ту, яка знаходиться в оренді у позивача, не є підставою для розірвання договору та не виконання взятих обов`язків.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо не виконання обов`язку стосовно повідомлення відповідачем користувачів земельних ділянок, зокрема позивача, у встановленому законом порядку, щодо зміни власника земельної ділянки та необхідності вчинити певні дії.

Так, суд звертає увагу, що земельні ділянки загальною площею 17826,5853 га передано відповідачу ще в 2018 році.

Відповідно до наявних в матеріалах справи листів ТОВ «Котовська друкарня», газети «Котовська реклама», ТОВ «Редакція газети «Котовські вісті», від Куяльницької сільської ради не надходило звернень щодо публікації повідомлення про необхідність внесення змін щодо заміни сторони в договорі оренди землі №612 від 29.09.2017 року щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0171 не зверталось. (а.с. 24-27)

В свою чергу, відповідачем не надано доказів щодо повідомлення позивача про зміну власника земельної ділянки та необхідності внесення змін до договору оренди землі №162 від 29.09.2017 року у встановленому законом порядку.

Між тим, відповідачем 20.02.2020 року прийнято рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності, будучи обізнаним про наявність обставин, які в подальшому, через 3 місяці, послугували для його скасування.

Тобто за одних і тих самих обставин відповідачем прийнято 2 протилежних рішення, які як наслідок призвели до порушення прав і інтересів позивача, яка добросовісного користувача земельної ділянки на підставі зареєстрованого в установленому порядку договору оренди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області при прийнятті рішення № 5361-VIІ «Про скасування рішення Куяльницької сільської ради від 20 лютого 2020 року № 4121 -V11 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності» діяла не у спосіб передбачений законом та без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Стосовно вимоги про зобов`язання Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області відновити дію рішення Куяльницької сільської ради від 20 лютого 2020 року № 4121-VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності», суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки задоволення адміністративного позову шляхом скасування рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 5361-VIІ «Про скасування рішення Куяльницької сільської ради від 20 лютого 2020 року № 4121 -V11 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності» в повній мірі поновлює порушені права позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожні докази, які є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції № 76339 від 03.11.2020 року позивачем сплачений судовий збір за подання даного адміністративного позову в розмірі 840,80 грн., який містить дві вимоги немайнового характеру, одна з яких є похідною. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом задоволення основної позовної вимоги, з Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 5361-VIІ «Про скасування рішення Куяльницької сільської ради від 20 лютого 2020 року № 4121 -V11 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (, адреса: 66350, Одеська область, Подільський район, с. Куяльник, вул. Куяльницька, 26А)

Суддя П.П. Марин

.