Справа № 620/4356/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року Чернігів Справа № 620/4356/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Чернігівській області
провизнання протиправною та скасування постанови,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Чернігівській області (далі Управління), в якому просить визнати протиправною та скасувати Постанову Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №213778 від 13.10.2020.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що представниками Управління під час здійснення габаритно-вагового контролю належного йому транспортного засобу не було дотримано вимоги Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879. Крім того, працівниками Укртрансбезпеки не зазначено, у якому саме порядку проводилось зважування, яким обладнанням (із зазначенням його характеристик), який відсоток похибки застосовувався при зважуванні сипучого вантажу та чи взагалі він був застосований. Позивач зазначає, що незрозумілим залишається, якою методикою керувався відповідач при розподіленні навантаження на кожну вісь автомобіля та причепа, оскільки методика перевірки сипучих вантажів так і не була затверджена Мінекономрозвитку.

Ухвалою судді від 12.10.2020 позовна заява залишена без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 25.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалу суду відповідач отримав, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має у власності транспортний засіб MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причеп WOT OAK 31230, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 15-17).

10 вересня 2020 року на автодорозі М-01, Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 124 км, старшим державним інспектором Відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) Рублевським Юрієм Валентиновичем проведено документальний габаритно-ваговий контроль автомобіля MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепу WOT OAK 31230, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За результатами вказаного документального габаритно-вагового контролю автомобіля причепа встановлено перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів складено наступні документи:

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0005287 від 10.09.2020 року;

- довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0042330 від 10.09.2020 року (а.с. 11-12).

На підставі вищевказаних документів старшим державним інспектором Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області Рублевським Ю.В. здійснено розрахунок, яким ОСОБА_1 визначена плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 165,10 евро - розрахунок № 0005287 від 10.09.2020 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с. 13).

У подальшому відповідачем 13.10.2020 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №213778, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 34 000 грн (а.с. 38).

Вважаючи вищевказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 29 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону України від 08.09.2005 №2862-IV «Про автомобільні дороги» державну політику і стратегію розвитку всіх видів автомобільних доріг на території України здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок №879).

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За визначенням, наведеним у підпункті 4 пункту 2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30) визначено, що допускається перевищення ваговий параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руку на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, габаритно-ваговий контроль - це і перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобі), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.п. 16,17,18,19,21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ № 879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок), габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. У разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що при проходженні габаритно- вагового контролю автомобілем, вимоги вказаного Порядку дотримані не були, Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (форма додаток №3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті) не складався, в документах складених за результатами перевірки відсутня інформація про те, в якому саме порядку проводилося зважування, яким обладнанням із зазначенням його характеристик, який відсоток похибки застосовується при зважуванні сипучого вантажу та чи застосований він був у даному випадку.

Однак, у даному випадку, слід також враховувати і властивості вантажу, який перевозив належний позивачу автомобіль, а саме ячмінь, що є подільним вантажем та може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягача і причепа на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, на переконання суду, не може дати однозначних та достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дією мінімальних сил.

Також слід звернути увагу і на те, що Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію №02-84-08.

Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Відповідно до п. 21. Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до пп. 23 - 24 Порядку № 879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб: після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Відповідно до п. 22 Порядку 879, у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із ст. 265-2 Кодексу про адміністративні правопорушення.

У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачені частиною першою, другою, третьою і четвертою ст. 121, статтями 121-1,126, ч. 1.2. З і 4 ст.130. статтями 132-1,206-1 цього кодексу працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення) ч. 1. ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З аналізу викладених положень Порядку №879 слідує, що транспортний засіб, у якого виявлено перевищення габаритно-вагових параметрів, затримується та може продовжувати рух тільки після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд.

Таким чином, встановивши перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу позивача, його подальший pyx мав би бути заборонений, до внесення плати за його проїзд.

Також відповідно до п. 23 Порядку №879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь який інший спосіб.

Згідно з п. 24 Порядку №879, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритного контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Посадові особи Укртрансбезпеки, після проведення перевірки, встановивши перевищення нормативно допустимих вагових параметрів по осям, не дали змоги водію привести, шляхом розрівнювання ячменю в кузові, габаритно-вагові параметри по осям у відповідність, подальший рух транспортного засобу не забороняли, а Акт перевірки не складали, відпустили водія з вантажем продовжувати перевезення.

Окрім того, суд звертає увагу, що в талоні, виданому водію при зважуванні №1915 від 10.09.2020 міститься номер транспортного засобу НОМЕР_3 , який не належить позивачеві (а.с. 14).

Здійснення державного контролю на автомобільному транспорті відбувається відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567).

Так, відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Положення №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Пунктом 27 Положення №1567 передбачено, що в разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до пункту 29 Порядку №1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

У разі оскарження постанови про застосування фінансових санкцій стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (абзац другий пункту 29 Порядку №1567).

Отже, після складання посадовою особою органу державного контролю акту, у якому зафіксовано порушення особою вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення протягом двох місяців з дня його виявлення здійснюється розгляд справи про порушення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд зазначає, що представником відповідача не надано достатніх і допустимих доказів, в розумінні статей 73 та 76 Кодексу адміністративного судочинства України, для спростування доводів позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені у повному обсязі.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на матеріали справи, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією 01.10.2020 (а.с. 10).

Зважаючи на те, що Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, суд дійшов висновку про стягнення судового збору в сумі 840 грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повістю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртансбезпеки у Чернігівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.10.2020 №213778.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, .

Управління Укртрансбезпеки в Чернігівській області, вул. Пятницька, 39, м. Чернігів, 14000.

Дата складення повного рішення суду - 28.12.2020.

Суддя Ю. О. Скалозуб