Справа № 520/16872/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

28 грудня 2020 року № 520/16872/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м.Харків, м. Свободи,5, Держпром,3 під., ) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
установив:
Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:
визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України № 80 від 18.06.2020 р. про відмову у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням терміну перебування в АТО на умовах - один місяць служби за три місяці;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії з урахуванням трудового стажу отриманого під час перебування в АТО, а саме періоди з 18 червня 2015 р. по 04 грудня 2015 р., з 01 квітня 2016 р. по 29 квітня 2016 р., з 09 травня 2016 р. по 19 липня 2016 р., з 29 липня 2016 р. по 22 серпня 2016 р., з 21 вересня 2016 р. по 30 жовтня 2016 року, на умовах - один місяць служби за три місяці починаючи з моменту призначення пенсії 15.12.2019 року;
визнати неправомірним та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій № 21 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України № 80 від 28.05.2020 р. про відмову у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати з ТОВ «Харківський Автоцентр»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати в ТОВ «Харківський Автоцентр», а саме з 02.05.2015 р. по 31.12.2015 р., починаючи з моменту призначення пенсії 15.12.2019 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не врахувано при розрахунку пенсії періоду з 18 червня 2015 р. по 04 грудня 2015 р., з 01 квітня 2016 р. по 29 квітня 2016 р., з 09 травня 2016 р. по 19 липня 2016 р., з 29 липня 2016 р. по 22 серпня 2016 р., з 21 вересня 2016 р. по 30 жовтня 2016 р. участі у антитерористичній операції в кратному обчисленні та не врахування середнього заробітку в період з 02.05.2015 р. по 31.12.2015 р. за місцем роботи, який зберігався за основним місцем роботи в ТОВ «Харківський Автоцентр».
Ухвалою суду від 26.11.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.
28.12.2020 відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому вказано на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства. Зарахування до стажу роботи на пільгових умовах - один місяць за три місяці застосовується при призначенні пенсії за вислугу років військовослужбовцям відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Оскільки позивачу призначена дострокова пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому, зарахування періоду участі позивача в антитерористичній операції до стажу в кратному обчисленні з розрахунку один місяць за три місяці при призначенні пенсії за віком суперечить чинному законодавству. Також через
відсутні в системі персоніфіковано обліку даних про страховий стаж позивача у період перебування у зоні АТО, тому зазначений період не зараховується до страхового стажу.
Щодо незарахування до стажу періоду перебування позивача у зоні АТО у кратному обчисленні, суд зазначає наступне.
24.04.2015 р. позивач призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період до лав ЗСУ Київським РВК м. Харкова (наказ військового комісара Київського РВК м. Харкова № 54 від 27.04.2015 р.). та звільнений з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.12.2016 р. № 232.
З 19.01.2017 р. виключений зі списків особового складу наказом ком. в/ч В 0927 від 19.01.2017 р. № 20 та з 23.01.2017 поставлений на військовий облік офіцерів запасу до Київського РВК м. Харкова (довідка Київського районного військового комісаріату м. Харкова від 24.01.2017 р. № 47- а. с. 9).
У періоди з 18 червня 2015 по 04 грудня 2015, з 01 квітня 2016 по 29 квітня 2016 , з 09 травня 2016 по 19 липня 2016, з 29 липня 2016 по 22 серпня 2016, з 21 вересня 2016 по 30 жовтня 2016 позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується відповідними довідками в/ч НОМЕР_3 , ХОВК, військовим квитком позивача (а. с. 10,11-14) та має посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 23.09.2015 р. (а. с. 15).
З листопада 2019 р. позивачу призначено дострокову пенсію за віком відповідно о положень ч. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та з 15.12.2019 р. до пенсії встановлено доплату як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Страховий стаж позивача обчислено з 36 років 6 місяців 25 днів, період служби з 27 квітня 2015 р. по 19 січня 2017 р. зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі.
14.06.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідок Київського РВК від 24.01.2017 № 47 та ХОВК від 31.10.2019 № 49 про проходження військової служби.
Рішенням Відділу з питань перерахунку пенсій № 21 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.06.2020 № 80 позивачу відмовлено у зарахуванні періоду перебування в АТО до стажу у кратному розмірі, оскільки пенсія позивачу призначена на загальних підставах, а не в порядку, визначеному Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Пунктом 2.3 розділу 2 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. "Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року № 1294/2607, передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Отже, час проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції підлягає зарахуванню до трудового стажу на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) та від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.
Щодо збереження середнього заробітку в ТОВ «Харківський автоцентр» на час проходження військової служби за призовом на час мобілізації та відсутності сплати страхових внесків, необхідно зазначити наступне.
Згідно довідок ТОВ «Харківський автоцентр» за період прербування позивача на військовій службі за період з травня 2015 по березень 2017 позивачу нараховувалася середньомісячна заробітна плата у розмірі 2070 грн.
В той же час згідно листа ТОВ «Харківський автоцентр» від 29.08.2020 № 46 та даних форми ОК-7 страхові внески за період з 02.05.2015 по 31.12.2015 не сплачувалися на підставі положень ч.7 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та постанови КМУ від 04.03.2015 № 105.
Суд зазначає, що відповідно до ч.7 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не нараховується на виплати і не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оголошення рішення про проведення мобілізації та/або введення воєнного стану.
Відтак, зазначена вище норма встановлює пільгу щодо нарахування та утримання єдиного внеску з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації.
Однак, вона не може позбавити особу на належне пенсійне забезпечення з врахуванням заробітку, виплата якого гарантується законодавчими актами.
Щодо зазначеного вище доцільним є звернутися і до практики Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої якщо в державі існує діюче законодавство, яке передбачає певні соціальні виплати чи інші виплати, то воно повинно розцінюватися як таке, що створює право власності, та викликає "законні очікування" отримати певне майно.
У рішенні від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини зазначив: "Суд нагадує, що за певних обставин "законні очікування" стосовно отримання "власності" можуть гарантуватись 1 статтею першого Протоколу. Хоча, у випадках, коли заява стосується права власності, особу, якій воно гарантоване, можна вважати як таку, що має "законні очікування", якщо у національному законодавстві існують достатні підстави для таких очікувань».
Із урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що у позивача виникли "законні очікування" на отримання пенсії з врахуванням середньомісячного заробітку, який зберігався за основним місцем роботи в ТОВ « Харківський Автоцентр» та отриманого грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17
Відповідно до ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд також враховує те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі "Проніна проти України" зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру схвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України.
Керуючись ст. 8, 19,124, 129 Конституції України, ст.6-9, 2-77, 211,241-243, 255, 263, 295 КАС України,
вирішив:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України № 80 від 18.06.2020 р. про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням терміну перебування в АТО на умовах - один місяць служби за три місяці
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням трудового стажу отриманого під час перебування в АТО, а саме періоди з 18 червня 2015 р. по 04 грудня 2015 р., з 01 квітня 2016 р. по 29 квітня 2016 р., з 09 травня 2016 р. по 19 липня 2016 р., з 29 липня 2016 р. по 22 серпня 2016 р., з 21 вересня 2016 р. по 30 жовтня 2016 року, на умовах - один місяць служби за три місяці починаючи з моменту призначення пенсії 15.12.2019 року.
Визнати неправомірним та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій № 21 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України № 80 від 28.05.2020 р. про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати з ТОВ «Харківський Автоцентр».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати в ТОВ «Харківський Автоцентр», а саме з 02.05.2015 р. по 31.12.2015 р., починаючи з моменту призначення пенсії 15.12.2019 р.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зоркіна Ю.В.