Справа № 160/6715/20
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/6715/20
Суддя І інстанції Юрков Е.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110300/2020/000008/1 від 05.06.2020 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач застосував другорядний метод визначення митної вартості при цьому не довів неможливість використання основного, оскільки надані позивачем документи свідчать, що відомості про заявлену митну вартість товару є об`єктивними, такими, що піддаються обчисленню та підтверджуються документально, у зв`язку із чим просить суд скасувати вказане рішення про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому факту, що у митного органу були відсутні підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Затребувані митницею документи жодним чином не мають відношення для підтвердження митної вартості товару, визначеною за ціною контракту, та обставина що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що ідентичний товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю не є підставою для відмови у визначенні митної вартості за основним методом і не свідчить про наявність порушень з боку декларанта.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник Дніпровської митниці Держмитслужби просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» та компанією PCC Rokita SA (Польща) укладено контракт № PC-IF/02/2019 від 10.06.2019 року на поставку на умовах FСА (Польща, м.Бжег-Дольни) продукції марки «Рокополь» (товар). Ціна, об`єм, номенклатура товару узгоджується сторонами щомісяця та фіксується у додаткових угодах до цього контракту.

Згідно з п.п.5.2 контракту, умови платежів: 100% передоплата за товар.

Додатковою угодою № 10 від 21.05.2020 року до контракту № PC-IF/02/2019 від 10.06.2019 року узгоджено ціну, кількість, пакування товару у травні 2020 року: 37480 євро за 19 тон товару (по 1990 євро за 16 тон товару Rokopol vTEC 8020 та по 1880 євро за 2 тони товару Rokopol М1170).

З метою митного оформлення товарів ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» до Дніпровської митниці Держмитслужби подано електронну митну декларацію № UA110300/2020/001460 від 02.06.2020 р. на товар Rokopol vTEC 8020 вагою 16000 кг. та товар Rokopol М 1170 загальною вартістю 37480,00 євро. (31840,00 та 5640,00 євро, відповідно).

До вказаної митної декларації були надані товаросупровідні документи: контракт № PC-IF/02/2019 від 10.06.2019 року, додаткова угода № 10 від 21.05.2020 року до контракту, рахунка-фактура від 28.05.2020 р., сертифікат походження товару PL/MF/AN0585262 від 28.05.2020 р., товарно-транспорта накладна від 28.05.2020 р.,

Митна вартість товару підприємством визначена за основним методом - за ціною договору.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь на повідомлення митного органу ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» листом № 05.06.2020 р. № 24/030620 надані додаткові документа з метою підтвердження заявленого рівня митної вартості товару: скріншот електронного листа про знижку на товар, підтвердження замовлення №, комерційна пропозиція, лист отримувача товару № 19 від 03.06.2020 р., висновок ДП «Держзовнішінформ» від 05.06.2020 р. № 212/192.

Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості № UA110300/2020/000008/1 від 05.06.2020 року, яким до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості за ідентичними товарами, та скориговано вартість товару Rokopol vTEC 8020 до 2,086 євро/кг.

При цьому митний орган приймаючи вказане рішення виходив з того, що наданий прайс-лист від виробника від 29.04.2020 р. б/н адресований конкретній особі, а не невизначеному колу осіб, тобто наданий документ є комерційною пропозицією, а не прайс-листом та не підтверджує заявлену митну вартість відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України; відсутні складові митної вартості відповідно до умов поставки FСА Польща, м.Бжег-Дольни (вартість навантаження, митного оформлення в країні експорту); рахунок - фактура № від 28.05.2020 р. не містить інформації щодо специфікації, згідно якої узгоджено контрактну ціну та здійснюється поставка товару; в експортній декларації зазначена вартість товару у валюті, відмінній від валюти контракту, що не дає можливості перевірити обчислення митної вартості.

За наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем відмовлено у прийнятті вказаних митних декларацій шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110300/2020/00016.

З метою випуску товарів у вільний обіг позивачем було подано до Дніпровської митниці Держмитслужби нову ВМД № UA110300/2020/001493 від 05.06.2020 року, у якій вказано митну вартість товару на рівні, визначеному митним органом з відповідною сплатою до бюджету митних платежів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку що у митниці не було достатніх підстав для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки позивачем було заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та використані декларантом відомості про митну вартість товарів не підтверджені документально. Суд вказав, що належні транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, позивачем не надано, крім того вказав, що позивачем не надано доказів щодо проведення передоплати у розмірі 100% вартості товару, також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог доходить до висновку про правомірність проведеного Відповідачем коригування митної вартості товарів з причин того, що Позивачем нібито: 1) не було надано належних транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість оцінюваних товарів; 2) подано документи, що не містять достовірних числових даних, які підтверджують митну вартість товару за ціною договору.

Крім того позивачем були надані всі необхідні належні докази, що підтверджують вартість транспортування товару, а саме: копію договору доручення транспортно-експедиційних послуг №БФС 0308 від 03.08.2017 року; копію рахунку-фактури від 28.05.2020р. на оплату транспортних послуг; копію підтвердження витрат на транспортні послуги від 28.05.2020р.;

Так, 03.08.2017 року між ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» (замовник) та ГОВ «Карго-СМ» (експедитор) було укладено Договір-доручення транспортно-експедиційних послуг № БФС 0308, предметом якого є: виконання та організація надання послуг з організації міжнародних перевезень вантажів з третьою особою перевізником.

Відповідно до умов Договору № БФС 0308 від 03.08.2017 року Експедитор приймає на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок Замовника виконувати та організовувати надання послуг з організації міжнародних перевезень третьою особою - Перевізником ( п. 1.1. Договору).

Експедитору надається право вибору Перевізника на власний розсуд з урахуванням вимог (умов) замовника, викладених у заявці (п. 1.1. Договору).

Умови виконання робіт (послуг) з перевезення визначаються в окремому договорі, який укладає Експедитор з Перевізником від свого імені, в інтересах Замовника (п. 1.1. Договору).

Таким чином, TOB «Карго-СМ», як експедитор, за Договором-дорученням транспортно-експедиційних послуг № БФС 0308 від 03.08.2017 року здійснює повну організацію та координацію доставки вантажів Позивача до України.

Уклавши вказаний договір, Позивач поклав на експедитора врегулювання усіх аспектів пов`язаних із логістикою та безпосередньо доставкою (перевезенням) товару.

Позивач не має жодних відносин із третіми особами з якими експедитор від свого імені укладає договори в інтересах Замовника (Позивача), таким чином позивач не має можливості та не зобов`язаний витребувати їх у своїх контрагентів (експедитора), крім того жодні умови Договору № БФС 0308 від 03.08.2017 року не зобов`язують Експедитора передавати екземпляр або копію договорів укладених ним від свого імені із третіми особами у інтересах замовника, Замовнику.

Умови договору передбачають лише обов`язок Експедитора своєчасно подавати документи для оформлення та надсилати копії документів, необхідних для митного оформлення. Вимог про підтвердження надання послуг саме перевізником ані договір, ані чинне законодавство не містить.

Оскільки ТОВ «Карго-СМ» від свого імені уклало договір з третьою особою перевізником, та саме експедитор здійснював оплату послуг цього самого перевізника на підставі зобов`язань що існують між ним та перевізником, а тому саме експедитор звітує перед замовником щодо витрат на послуги перевезення.

Всі розрахунки за транспортування товару Позивач здійснює із експедитором, який потім за рахунок частини цих коштів розраховується із своїми контрагентами перевізниками.

Таким чином, саме Договір-доручення транспортно-експедиційних послуг № БФС 0308 від 03.08.2017року є основою для проведення розрахунків за перевезення товару, а отже й документи від Експедитора, складені на підставі цього договору є такими, що підтверджують кінцеву вартість перевезення товару.

У п.9.5 договору вказано, що по закінченню терміну дії договору, він продовжується на кожний наступний період, якщо жодна із сторін не повідомила про розірвання.

Враховуючи, що жодна із сторін договору не розривала вказаний договір, висновок суду про припинення терміну дії договору є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Позивачем до митного оформлення були подані всі необхідні документи для визначення митної вартості відповідно до ціни договору.

Так, вичерпний перелік документів необхідних для митного оформлення товару визначено у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об 'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Позивачем для митного оформлення разом із самою митною декларацією були подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: Копія контракту № РС-ІF/02/2019 від 10.06.2019 р., Додаткова угода № 10 до Контракту, Підтвердження замовлення № від 24.02.2020, Інвойс № від 28.05.2020., та інші необхідні документи, що були позначені на 2 аркуші самої митної декларації, які у відповідності до норм чинного законодавства було достатньо для розмитнення товару.

Так загальна вартість замовленого товару у кількості 19 т., склала 37 480,00 Євро, про що було зазначено у митній декларації, а також у Додатковій угоді № 10, інвойсі, тощо.

У додатково наданих документах (прайс-листі, скріншотах листування про замовлення товару, листі на підтвердженні ціни на травень) ціни за тону товару відповідають ціні зазначеній у митній декларації та інвойсі.

Таким чином всі числові значення складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари були документально підтверджені та збігалися (у комерційній пропозиції, підтвердженні замовлення, інвойсі, безпосередньо митній декларації тощо).

Крім того, разом із іншими документами Позивачем було надано платіжне доручення в іноземній валюті № 36 від 26.05.2020 року, яким підтверджувалась оплата від ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» на користь РСС Rokita S.A. у сумі 37 480,00 Євро, на виконання зовнішньоекономічного контрактну № PC-1F/02/2019 від 10.06.2019 року.

Вартість товару відповідно до Інвойсу № від 28.05.2020 року повністю співпадає із сумою оплати за товар у Платіжному дорученні № 36 від 26.05.2020 року.

Покупцем була здійснена передплата за товар на підставі рахунку-проформи № від 14.05.2020 року. У призначені платежу, який здійснювався як передоплата за товар не міг міститись номер рахунку-інвойсу на підставі якого безпосередньо здійснювалась би поставка, оскільки такий інвойс формується пізніше, у даному випадку Інвойс № був виставлений 28.05.2020 року вже після передоплати стовідсоткової за товар.

Проформа-інвойс не є підтвердженням оплати товару, у зв`язку із чим у Позивача не має обов`язку подавати його до митного оформлення разом із іншими документами.

В процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта та прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів.

Натомість, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових.

У своєму рішенні, відповідач не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, яка підлягала сплаті за цей товар.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA110300/2020/000008/1 від 05.06.2020 року та необхідності визнання його протиправним і скасування.

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA110300/2020/000008/1 від 05.06.2020 року.

Стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» сплачений судовий збір у розмірі 5255 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять три грн.)

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 23 грудня 2020 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова