Справа № 1.380.2019.006215
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.006215
У Х В А Л А

з питань накладення штрафу за невиконання рішення суду

23 грудня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Коморний О.І.,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

з участю:

заявника ОСОБА_1

представника відповідача Гордеєва О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні питання про накладення штрафу за невиконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання Львівську міську раду вчинити дії, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив садове товариство Об`єднаний.

В с т а н о в и в:

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа № 1.380.2019.006215 за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання Львівську міську раду вчинити дії, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив садове товариство Об`єднаний.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року позов задоволено повністю.

Ухвалою суду від 24.06.2020 встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язано Львівську міську раду протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 29.01.2020 у справі №1.380.2019.006215.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 року встановлено Львівській міській раді новий строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.006215. Зобов`язано Львівську міську раду протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 29 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.006215.

10.11.2020 на адресу суду надійшло клопотання позивача про контроль за виконанням судового рішення в якому повідомляє, що станом на 09.11.2020 рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.006215 Львівською міською радою не виконане. Також, враховуючи невиконання судового рішення, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду, або в разі неподання такого звіту просить суд: - накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, половину якого стягнути на користь позивача, половину - на користь Державного бюджету України; - повторно встановити новий строк для подання звіту про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просить суд задовольнити таку.

Представник відповідача заперечила щодо заяви позивача та надала пояснення суду, в яких зазначає, що станом на даний час проект ухвали на виконання рішення суду не може бути розглянутий на черговій сесії Львівської міської ради в зв`язку із закінченням каденції Львівської міської ради 7-го скликання, а отже розгляд питання оформлення землекористування гр. ОСОБА_1 можливий після початку роботи сесії ЛМР 8-го скликання. Просить суд продовжити строк для виконання вимог ухвали про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Суд розглянув подану заяву позивача заслухав пояснення відповідача, та зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, наведеною нормою Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтею 382 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський суд з прав людини у справі Горнсбі проти Греції наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Відтак, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З огляду на викладене, суд вправі вживати заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подання звіту.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З аналізу наведених положень КАС України слідує, що суд наділений правом, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження..

Як встановлено судом, хоч відповідач вчинив дії щодо виконання рішення суду, однак фактично рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року на даний час не виконано.

Разом з тим судом встановлено з долучених відповідачем доказів, згідно порядку денного пленарного засідання 04-23.12.2020 (п.4 ) затверджується структури та персональний склад постійних комісій Львівської міської ради 8-го скликання.

Відповідно статті 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно п.1 статті 62 Регламенту Львівської міської ради, затвердженого ухвалою міської ради від 07.03.2016 №260, рішення Ради приймається відкритим голосуванням більшістю голосів від загального складу Ради за винятком випадків, зазначених у цьому Регламенті.

Суд також враховує, що відповідний проект ухвали має пройти процедуру погодження на засіданнях міської ради, які не проводилися, у зв`язку із запровадженими заходами карантину.

На підставі викладеного, беручи до уваги невиконання Львівською міською радою рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.006215, яке набрало законної сили 05.03.2020, неподання протягом 30-денного строку звіту про виконання рішення суду, суд вважає за необхідне встановити новий строк для подання Львівській міській раді звіту про виконання судового рішення у справі № 1.380.2019.006215.

При цьому, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу за невиконання рішення суду у справі №1.380.2019.006215 належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У даному випадку, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є встановлення нового строку Львівській міській раді для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 1.380.2019.006215.

З метою недопущення порушення прав позивача та надання можливості відповідачу виконати рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність встановити Львівській міській раді новий строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.006215.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 382, КАС України, суд

постановив:

1. Встановити Львівській міській раді новий строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.006215.

2. Зобов`язати Львівську міську раду протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 29 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.006215.

3. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу за невиконання рішення суду у справі №1.380.2019.006215 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 28.12.2020.

Суддя Коморний О.І.