Справа № 160/9041/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2020 року Справа № 160/9041/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Виконавчого комітету Дніпровської міської ради до Громадського формування з охорони громадського порядку «Діса», третя особа-1: Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради, третя особа-2: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про припинення діяльності юридичної особи,-
05 серпня 2020 року Виконавчий комітет Дніпровської міської ради звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Громадського формування з охорони громадського порядку «Діса», третя особа-1: Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради, третя особа-2: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на адресу Дніпровської міської ради надійшов лист Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.12.2019 року №45/13/8-5361 з проханням звернутися до суду з позовною заявою про припинення діяльності Громадського формування з охорони громадського порядку «Діса», оскільки формування ніяким чином не співпрацює з Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області та підпорядкованим йому відділенням поліції та не здійснює заходи, передбачені законодавством. У свою чергу, Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради, відповідно до листа від 04.03.2020 р. №1/9-106 підтримує звернення поліції, у зв`язку з тим, що зазначене громадське формування не виконує свої завдання відповідно до Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону». Враховуючи, що відповідач не здійснює статутну діяльність, не співпрацює з органами Національної поліції, органами місцевого самоврядування, в силу положень статті 8 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» Громадське формування з охорони громадського порядку «Діса» підлягає припиненню шляхом примусового розпуску.
Ухвалою суду від 11.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9041/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені). Цією ж ухвалою відповідачу надано право подати відзив на позов разом із доказами, які підтверджують обставини на яких грунтуються його заперечення протягом 15 днів з дати отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За правилами пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» тощо, з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом в ухвалі від 01.04.2019 у справі №9901/811/18 (адміністративне провадження №П/9901/811/18).
За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи судом.
Відповідач правом на подання відзиву на позов, заперечень, доказів чи пояснень по суті справи не скористався.
Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради правом на подання пояснень щодо позову або відзиву, заперечень чи доказів по суті справи не скористався, згідно ст.165 КАС України.
08.09.2020 року на адресу суду від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких останній вказує на те, що припинення діяльності громадського формування має наслідком припинення юридичної особи у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та просять розглянути справу без участі їхнього представника.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
13.12.2019 року на адресу Дніпровської міської ради надійшов лист Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (від 13.12.2019 року №45/13/8-5361), з проханням звернутися з позовною заявою про припинення діяльності громадського формування з охорони громадського порядку до суду, відповідно до якого зазначене громадське формування ніяким чином не співпрацює з Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області та підпорядкованим йому відділенням поліції та не здійснює заходи, передбачені законодавством, а саме:
- згідно статті 11 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону проводять свою діяльність під контролем органів Національної поліції, підрозділів Державної прикордонної служби України шляхом:
- спільного з поліцейськими, прикордонниками патрулювання і виставлення постів на вулицях, майданах, залізничних вокзалах, в аеропортах, морських і річкових портах, у місцях компактного проживання громадян, розташування підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а також у місцях можливої появи порушників кордону в межах району, що контролюється Державною прикордонною службою України, прикордонної смуги; участі в забезпеченні охорони громадського порядку під час проведення масових заходів, погоджених у випадках, передбачених законом, з виконавчими органами місцевого самоврядування;
- участі у заходах правоохоронних органів, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.
У свою чергу, Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради, відповідно до листа від 04.03.2020 № 1/9-106 підтримує звернення поліції, у зв`язку з тим, що зазначене громадське формування не виконує свої завдання відповідно до Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону».
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законами України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» від 22.06.2000 року №1835-III, «Про громадські об`єднання» від 22.03.2012 року №4572-VI, «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», громадяни України відповідно до Конституції України мають право створювати в установленому цим Законом порядку громадські об`єднання для участі в охороні громадського порядку і державного кордону, сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам, Державній прикордонній службі України та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних правопорушень і злочинів, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних обставин.
Крім того, громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону можуть бути створені на засадах громадської самодіяльності як зведені загони громадських формувань, спеціалізовані загони (групи) сприяння Національній поліції та Державній прикордонній службі України, асоціації громадських формувань тощо.
Згідно з приписами ст.3 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються і діють у взаємодії з правоохоронними органами, Державною прикордонною службою України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, додержуючись принципів гуманізму, законності, гласності, добровільності, додержання прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, рівноправності членів цих формувань.
Координацію ж діяльності таких громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюють відповідно місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.
Одночасно, слід звернути увагу на те, що повсякденна (оперативна) діяльність таких формувань організовується, спрямовується і контролюється відповідними органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України.
Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону не мають права займатися підприємницькою або іншою діяльністю з метою одержання прибутку.
Також, використання громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону України для виконання завдань, не передбачених цим Законом, забороняється.
Відповідно до положень абз.1 ст.5 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону діє на основі положення (статуту) про нього.
При цьому, статтею 8 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» передбачено, що діяльність громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону може бути припинена шляхом примусового розпуску або саморозпуску відповідно до закону. У разі порушення громадським формуванням вимог чинного законодавства щодо його діяльності за заявою реєструючого органу його діяльність може бути заборонена за рішенням суду у встановленому законом порядку.
Так, як визначено положеннями п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.9 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», основними завданнями громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону - є:
- у сфері охорони громадського порядку: надання допомоги органам Національної поліції у забезпеченні громадського порядку і громадської безпеки, запобіганні адміністративним проступкам і злочинам; інформування органів Національної поліції про вчинені або ті, що готуються, злочини, місця концентрації злочинних угруповань; сприяння органам Національної поліції у виявленні і розкритті злочинів, розшуку осіб, які їх вчинили, захисті інтересів держави, підприємств, установ, організацій, громадян від злочинних посягань; участь у забезпеченні безпеки дорожнього руху та боротьбі з дитячою бездоглядністю і правопорушеннями неповнолітніх;
- у сфері охорони державного кордону: надання допомоги підрозділам Державної прикордонної служби України у виявленні та затриманні осіб, які порушили або намагаються порушити державний кордон чи провадять іншу протиправну діяльність на кордоні; сприяння військовослужбовцям Державної прикордонної служби України в охороні державного кордону, виключної (морської) економічної зони України, а також здійснення контролю за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон, проведення разом з ними пропуску громадян до місць відпочинку і роботи; надання допомоги підрозділам Державної прикордонної служби України у виявленні умов та причин, які можуть призвести до злочинної діяльності на кордоні, і вжиття заходів до їх усунення; участь у спостереженні за місцями роботи і відпочинку поблизу кордону та за прикордонними інженерними спорудами; участь у заходах Державної прикордонної служби України з профілактики порушень або спроб порушення державного кордону і режиму в пунктах пропуску через державний кордон, незаконного переміщення через державний кордон вантажів, предметів, матеріалів та іншого майна;
- у разі виникнення надзвичайних ситуацій: надання невідкладної допомоги особам, які потерпіли від нещасних випадків чи правопорушень; участь у рятуванні людей і майна, підтриманні громадського порядку у разі стихійного лиха та інших надзвичайних обставин.
При цьому, ст.11 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» передбачено, що громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону проводять свою діяльність під контролем органів Національної поліції, підрозділів Державної прикордонної служби України шляхом:
1) спільного з поліцейськими, прикордонниками патрулювання і виставлення постів на вулицях, майданах, залізничних вокзалах, в аеропортах, морських і річкових портах, у місцях компактного проживання громадян, розташування підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а також у місцях можливої появи порушників кордону в межах району, що контролюється Державною прикордонною службою України, прикордонної смуги; участі в забезпеченні охорони громадського порядку під час проведення масових заходів, погоджених у випадках, передбачених законом, з виконавчими органами місцевого самоврядування;
2) проведення разом з прикордонниками огляду на маршрутах можливого руху порушників державного кордону, місць їх укриття, транспортних засобів, суміжної з державним кордоном місцевості з метою встановлення причин та умов перебування невідомих осіб;
3) участі у заходах правоохоронних органів, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.
Також, у відповідності до ст.16 зазначеного Закону, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування у межах своєї компетенції спільно з органами Національної поліції та підрозділами Державної прикордонної служби України здійснюють координацію та контроль за діяльністю громадських формувань, заслуховують повідомлення і звіти керівників зазначених формувань.
Окрім того, як вже зазначалося вище, згідно із ст.20 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», контроль за діяльністю громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування у порядку, встановленому законом. Органи, що проводять реєстрацію зазначених громадських формувань, здійснюють контроль за дотриманням ними вимог положення (статуту). Представники цих органів мають право спостерігати за проведенням громадськими формуваннями заходів, вимагати необхідні документи, одержувати пояснення. Контроль за джерелами і розмірами надходжень коштів до цих громадських формувань здійснюється відповідно до закону. У разі порушення фінансової дисципліни з боку громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону воно несе відповідальність згідно з законом.
Разом з тим, ст.25 Закону України «Про громадські об`єднання» визначає, що припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється:
1) за рішенням громадського об`єднання, прийнятим вищим органом управління громадського об`єднання, у визначеному статутом порядку, шляхом саморозпуску або реорганізації;
2) за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.
При цьому, припинення діяльності громадського об`єднання відбувається в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Також ст.25 зазначеного Закону передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:
1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;
2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Так, як встановлено в ході розгляду справи, Громадське формування з охорони громадського порядку «Діса», створене як громадське об`єднання на добровільних засадах з метою сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні кримінальних і адміністративних правопорушень, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних ситуацій в межах території міста Дніпро та Дніпропетровської області та інших територій згідно законодавству.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ГФ «Діса» патрулювання на території м.Дніпро та Дніпропетровської області не здійснювалося і не здійснюється, також відповідач не приймає участі у масових заходах міста, у заходах по охороні природи і пам`яток історії та культури, а також у забезпеченні безпеки дорожнього руху, графіки по охороні громадського порядку не затверджує та перед міськрадою не звітує.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, можна дійти висновку, що дане формування ніяким чином не взаємодіє з виконавчим органом Дніпровської міської ради , а також її посадовими особами, в зв`язку із чим, міськрада не має змоги координувати діяльність вказаного громадського формування.
Крім того, як свідчать матеріали справи та повідомлення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.02.2020 року № 45/13/8-591, ГФ з охорони громадського порядку «Діса» за весь час свого існування ніяким чином не взаємодіяло і з органами Національної поліції, не надавало допомогу правоохоронним органам у забезпеченні громадського порядку, запобіганні адміністративним правопорушенням та злочинам, не приймало участі у патрулюванні та заходах органів Національної поліції, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.
Також, Громадське формування з охорони громадського порядку «Діса» жодного разу не затверджувало у Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області графіки по охороні громадського порядку та взагалі ніколи не звітувала про свою діяльність перед територіальним відділом поліції.
Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про те, що ГФ з охорони громадського порядку «Діса» дійсно не виконує свої статутні обов`язки з охорони громадського порядку на території м.Дніпра та Дніпропетровської області.
При цьому, на спростування викладеного з боку відповідача до суду не надано жодних належних та допустимих доказів.
Таким чином, оскільки відповідач не виконує своїх статутних обов`язків та інших, визначених Законом України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» завдань, то відповідно, встановлено формальне існування даного громадського формування.
Отже, з огляду на вищезазначене, оскільки дане ГФ з охорони громадського порядку «Діса» фактично не здійснює свою статутну діяльність, жодним чином не співпрацює з органами Національної поліції, Державної прикордонної служби, органами місцевого самоврядування, а тому, в силу положень ст.8 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», це Громадське формування підлягає припиненню шляхом примусового розпуску (ліквідації).
Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя І.В. Тулянцева