Справа № 937/3075/20
Суддя: Дараган Л. В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.12.2020
Справа № 937/3075/20
Провадження № 2-а/937/57/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Застрожнікова Катерина Сергіївна,

відповідачі інспектор поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонський Геннадій Петрович, Мелітопольський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Геннадія Петровича, Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Г.П., Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В позові зазначено, що постановою інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Г.П. серії БАА № 331570 від 20 квітня 2020 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-2, 126 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок. Однак, позивач вважає, що складена постанова є неправомірною та не відповідає вимогам закону, оскільки жодних порушень вимог ПДР України позивач не допускав, будь-які пояснення щодо вказаних в постанові обставин від позивача не відбирались, справа була розглянута та оскаржувана постанова була винесена у відсутність позивача. Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Г.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 331570 від 20 квітня 2020 року.

ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

В судове засідання відповідач інспектор Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонський Г.П. не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою місця служби відповідача, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце цього засідання і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судове засідання представник відповідача Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце цього засідання і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта

В судове засідання всі учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених положеннями ст. 205 КАС України, не вбачається, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, тому суд розглядає справу у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Згідно постанови інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Г.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 331570 від 20 квітня 2020 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-2, 126 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок. В постанові зазначено, що 19 квітня 2020 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, у с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області на вул. Шкільній, 90, ОСОБА_1 керував мопедом з вимкненим світлом фар в темну пору доби та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п. 2.1.а, 19.1.а ПДР України.

Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 травня 2020 року, провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3, ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито. Зазначене судове рішення набрало законної сили 19 травня 2020 року.

ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Відповідно до ч.ч. 1 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як було встановлено судом, в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення інспектором поліції зазначено, що ОСОБА_1 керував мопедом з вимкненим світлом фар в темну пору доби та не мав при собі посвідчення водія.

Разом із цим, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що позивачем були вчинені вказані у постанові порушення ПДР України. Відсутні посилання на такі докази і в оскаржуваній постанові.

Крім того, суд приймає до уваги, що частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, а частиною другою статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу. Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, частиною 3 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Однак, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що відповідна частина статті 126 КУпАП, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, в ній не зазначена, а диспозицією ст. 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за зовсім інші дії, а не за ті, які зазначені в постанові.

Також суд враховує, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 126 КУпАП, відповідачами суду надано не було.

При цьому, під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, дослідженню та оцінці зі сторони відповідача підлягали усі докази, які могли б свідчити про причетність позивача до вчинення ним адміністративних проступків та наявність вини у його діях. Але суб`єкт владних повноважень зазначені вимоги не врахував, всі обставини справи не з`ясував, винесена ним постанова ґрунтується виключно на зазначених в ній даних, під час винесення постанови позивач присутнім не був, його пояснення не заслуховувались. Але відповідачем зазначені обставини до уваги не прийняті, при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок відповідачем не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з урахуванням викладеного вище, вбачається, що в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 126 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанову інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Г.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 331570 від 20 квітня 2020 року не можна визнати законною та обґрунтованою і встановлені в судовому засіданні докази у своїй сукупності повністю це підтверджують. Доказів, які спростовують це, відповідачами суду не надано, а повідомлені позивачем обставини не викликають жодного сумніву, тому суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає ефективним і достатнім засобом захисту прав позивача визнання протиправною та скасування постанови інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Г.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 331570 від 20 квітня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-2, 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок, з подальшим закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, визнання протиправною і скасування постанови інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Г.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 331570 від 20 квітня 2020 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 251, 280, 293 КУпАП, ст.ст. 241 246, 268 272, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Геннадія Петровича, Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонського Геннадія Петровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 331570 від 20 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-2, 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-2, 126 КУпАП закрити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Відповідач: інспектор поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Тихонський Геннадій Петрович, адреса місця служби: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гетьманська, 83.

Відповідач: Мелітопольський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області місцезнаходження: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гетьманська, 83.

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2020 року.

Суддя: