Справа № 308/2145/16-а
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2145/16-а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань Боти О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Вакули Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області Бошоти Василя Васильовича про визнання протиправним і скасування постанови №35/1007 в справі про адміністративне правопорушення від 12.02.2016,

встановив:

29.10.2018 за ухвалою суду суддею Івановим А.П. прийнято до провадження вищевказану адміністративну справу, у зв`язку з проведенням повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з закінченням повноважень судді, в провадженні якої перебувала розглядувана справа.

01.03.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до відповідача головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області Бошота В.В. про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просить скасувати постанову №35/10007 в справі про адміністративне правопорушення від 12.02.2016, винесену відповідачем, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у сумі 5100 грн.; закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постанову винесено без врахування обставин справи: 12.03.2015 відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил ОСОБА_1 по будівництву гаражу в АДРЕСА_1 ; встановлено не дотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»; винесено припис від 12.03.2015, яким ОСОБА_1 зобов`язано виготовити дозвільні документи на будівництво гаражу в строк до 15.12.2015, який ОСОБА_1 , вважає протиправним і оскаржує в судовому порядку. З огляду на вказане, вважає, що постанова винесена з порушенням ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не відображено дійсних обставин справи.

01.10.2016 представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано додаткові пояснення до предмета позову, за яким вказано, що для отримання дозвільних документів на будівництво гаражу, необхідно отримати у власність земельну ділянку, а така наразі належить інші особі, законність виділення якої такій оспорюється ОСОБА_1 в іншій судовій справі. Вказане позбавляє останнього оформити у встановленому порядку правовстановлюючі документи на гараж. З огляду на вказане вважає себе неналежним суб`єктом адміністративного правопорушення.

04.10.2018 представником відповідача головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області ОСОБА_3 ОСОБА_4 , подано пояснення, за яким така у задоволенні позову просить відмовити., оскільки факт порушення позивачем ОСОБА_1 , вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» підтверджується рішенням касаційної інстанції, за яким також було встановлено законність припису від 12.03.2015. Щодо додаткових пояснень, то представник відповідача вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки прийняття рішення у справі по земельній ділянці не спростує факт невиконання позивачем припису від 12.03.2015.

27.07.2020 представником позивача ОСОБА_1 адвоката Вакули Ю.І. подано письмовий текст виступу в судових дебатах, я кому такий просить задовольнити позовні вимоги й при цьому посилається на те, що штраф міг бути накладений тільки на юридичну особу та фізичну-особу підприємця, постанова винесена на основі припису від 01.02.2016, а не від 12.03.2015 тощо.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Вакула Ю.І. підтримали позов, просили такий задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАп закрити.

Відповідач головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області Бошота В.В. та представник Управління ДАБІ України у Закарпатській області Рачкулинець М.Ю. в судове засідання не з`явилися.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено у новій редакції.

Підпунктом 10 пункту 1 розділу VII КАС України (в редакції чинній з 15.12.2017) встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в даній адміністративній справі відкрито ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2016, тобто до набрання чинності редакцією КАС України згідно з Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності, врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038), Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (далі Порядок № 553).

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» ( в редакції від 09.12.2015) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно приписів пунктів 6-7, 9, 11-13 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

З аналізу наведених норм слідує, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю здійснюють, зокрема позапланові перевірки суб`єктів містобудування на предмет дотримання ними під час здійснення будівництва вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та інших нормативних актів, що регулюють даний вид діяльності та під час здійснення такого контролю мають право на безперешкодний доступ на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Вказаному праву контролюючого органу кореспондує право суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення перевірки, або забезпечити присутність своїх представників, в разі дотримання посадовими особами порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. В такому разі допуск до проведення перевірки є

Згідно з абзацом 3 ч. 4 ст.41 «Про регулювання містобудівної діяльності» ( в редакції від 09.12.2015) посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Аналогічне посилання міститься і у абзаці 3 пункті 11 Порядку №553.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно з положеннями пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Головним державним інспектором інспекційного відділу у північному регіоні управління Державної архітектурно-будівельної інспекції (далі ДАБІ) у Закарпатській області Бошотою В.В. 12.03.2015 було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Позапланова перевірка проводилася на будівництві гаражу в АДРЕСА_1 , в ході якої було встановлено, що ОСОБА_1 проводить будівництво гаражу без права на виконання будівельних робіт, а саме без подання повідомлення про початок будівельних робіт до ДАБІ, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатними проведеної перевірки винесено припис від 12.03.2015 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за яким з метою усунення виявлених порушень було висунуто вимогу про виготовлення дозвільних документів на будівництво гаражу згідно з чинним законодавством до 15.12.2015; припинити будівельні роботи до усунення правопорушення.

01.02.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури ДАБІ у Закарпатській області Бошотою В.В. на підставі невиконання умов припису від 12.03.2015, направлення №33/1007 від 29.01.2016 проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на будівництві гаражу в АДРЕСА_1 . За результатами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 не виконав законні вимоги припису посадових осіб ДАБК «припис від 12.03.2015», а саме виготовлення дозвільних документів на будівництво гаражу згідно з чинним законодавством, чим порушив п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказане стверджується актом №33/1007 від 01.02.2016. При цьому будь-яких зауважень щодо перевірки від ОСОБА_1 не надходило.

На підставі вищенаведеного головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури ДАБІ у Закарпатській області Бошотою В.В. в присутності ОСОБА_1 складено відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення, за яким виявлено порушення ОСОБА_1 п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Особі, яка притягається до відповідальності повідомлено про розгляд справи об 11 год. 00 хв. 12.02.2016 у приміщенні Управління ДАБІ у Закарпатській області. Зазначено, що ОСОБА_1 , отримав другий примірник протоколу 01.02.2016, що стверджується особистим підписом останнього.

Окрім цього, 01.02.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури ДАБІ у Закарпатській області Бошотою В.В. за не виконання ОСОБА_1 , припису від 12.03.2015 видано припис про виготовлення дозвільних документів на будівництво гаражу згідно з чинним законодавством до 15.05.2016.

ОСОБА_1 отримав примірник припису від 12.03.2015, що стверджується його підписом, був присутнім при перевірці виконання останнього 01.02.2016 й отримав примірний акту від 01.02.2016, що стверджується його підписом від 02.02.2016, був присутній при складання протоколу від 01.02.2016 та отримав другий примірник протоколу, що стверджується його підписом від 01.02.2016.

Тож, з огляду на вказане, посадовою особою ДАБІ під час проведення державного архітектурно-будівельний контролю у виді позапланової перевірки 12.03.2015 виявлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»; винесено припис від 12.03.2020, в якому висловлено вимогу про виготовлення дозвільних документів на будівництво гаражу до 15.12.2015; актом перевірки № 33/1007 від 01.02.2016 констатовано невиконання вказаного припису, а відтак й порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»; складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-42 КУпАП від 01.02.2016. Зазначене свідчить про те, що посадова особа ДАБІ діяв на виконання ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», з дотриманням та в межах, наданих йому повноважень Порядком №533, тобто був зобов`язаний винести припис

Разом з цим, відповідно до п. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так за ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2017 у справі №807/745/15, колегія суддів зазначила «вірним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» перед початком будівництва гаража позивач зобов`язаний був направити відповідачеві повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Проте, як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем не було направлено вказаного повідомлення.» Окрім цього вказано, що «колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що правопорушення вчинене позивачем розпочалося з моменту початку будівництв гаражу з порушенням пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та було виявлене відповідачем 12.03.2015 за результатами проведеної позапланової перевірки.»

Відтак, факт порушення ОСОБА_1 п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», винесення припису від 12.03.2015 з метою усунення виявлених порушень, суд вважає таким, що не підлягає доказуванню в силу п. 4 ст. 78 КАС України.

12.02.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури ДАБІ у Закарпатській області Бошотою В.В. постановлено постанову №35/1007, за якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення в сумі 5100 грн. Копію постанови від 12.02.2016 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані положення закону були дотримані посадовою особою ДАБІ, оскільки як зазначалося вище, ОСОБА_1 був присутній при складанні протоколу від 01.02.2016, отримав другий примірник такого, в якому зазначалася дата, час та місце розгляду справи, однак на розгляд справи не з`явився. Як наслідок справа була розглянута за відсутності особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 й постановлено постанову від 12.02.2016, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП з накладенням штрафу за порушення п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» за не виконання ОСОБА_1 законних вимог припису від 12.03.2015 у строк до 15.12.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП (редакція від 10.02.2016) невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 244-6 КУпАП (редакція від 10.02.2016) органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42). Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема головні інспектори будівельного нагляду.

Відповідності до положень ст.251 КУпАП передбачено, що у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП є відображені в постанові від 12.02.2016 матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема акт перевірки №33/10007 від 01.12.2016, припис від 01.02.2016, протокол про адміністративне правопорушення від 01.02.2016. Зміст таких був розкритий вище.

Щодо доводів представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , поданих в додаткових поясненнях до предмета позов від 01.01.2016 суд зазначає, що належність земельної ділянки, на якій позивачем здійснено забудову гаража, на праві власності ОСОБА_5 , не спростовує невиконання останнім у встановлений строк припису від 12.03.2015, оскільки відповідно до п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою КМУ №466 від 13.04.2011 (редакція від 30.09.2015) будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Окрім цього відповідно до ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подавати відповідні пояснення під час розгляду справи посадовою особою ДАБІ 12.02.2016, однак такою можливістю не скористався.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на протиправність припису від 12.03.2015, за невиконання якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності з подальшим винесенням постанови. Однак такі доводи позивача ОСОБА_1 суд вважає неспроможними в силу того, що вищезгаданою ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2017 у справі №807/745/15, предметом розгляду якої була також вимога ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису від 12.03.2015, остання залишена без задоволення. Вказане свідчить й про те, що доводи представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вакули Ю.І., викладені у письмову виступі в судових дебатах, щодо невідповідності припису вимогам нормативних документів у сфері містобудування й суперечить ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», з огляду на його оцінку судом касаційної інстанції в ухвалі від 20.04.2017, не можуть прийняті судом до уваги.

Щодо твердження представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вакули Ю.І., викладені у письмову виступі в судових дебатах, про те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, оскільки притягаючи ОСОБА_1 до відповідальності посадовою особою ДАБІ припис від 01.02.2016, а не від 12.03.2015, суд зазначає наступне. У приписі від 01.02.2016 встановлено факт не виконання ОСОБА_1 законних вимог припису від 12.03.2015. При цьому останнє також відображено у описовій частині оскаржуваної постанови від 12.02.2016, де в графі обставини, установлені при розгляді справи міститься посилання на невиконання ОСОБА_1 припису від 12.03.2015. Тому у суду відсутні сумніви про те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за невиконання припису від 12.03.2015.

Позиція представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вакули Ю.І., викладена у письмову виступі в судових дебатах, про те, що ОСОБА_1 , є неналежним суб`єктом відповідальності за ст. 188-42 КУпАП, оскільки такий не є суб`єктом містобудування, то така спростовується тим, що ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 09.12.2015) до суб`єктів містобудування віднесено зокрема фізичних осіб. Оскільки саме ОСОБА_1 порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконання приписів, регламентованих п. 3 ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», було обов`язковим саме для нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частини 3 статті 242 КАС, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Слід також зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності залишення позовних вимог без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, оскільки не вбачає відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у діях ОСОБА_1 , оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог КУпАП, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 553.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,5,9,77,90,139,241,243-246,250,255,268,286,295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області Бошоти Василя Васильовича про визнання протиправним і скасування постанови №35/1007 від 12.02.2016 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 5100 гривень в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов