Справа № 420/11785/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м. Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 209987385, місцезнаходження - вул. Канатна, 83 м. Одеса, 65000) щодо не переведення на пенсію державного службовця ОСОБА_1 (реєстраційна картка платника податків - НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 21.09.2004 р.), відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» та не призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХП «Про державну службу», у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

скасувати рішення Головного управління пенсійного Фонду України (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 209987385) від 30.03.2020 року № 83 та від 17 квітня 2020 року № 83 «Про відмову в перерахунку пенсії»;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 209987385) перевести ОСОБА_1 з 28 жовтня 2019 року з пенсії по інвалідності (за віком) - на пенсію державного службовця ОСОБА_1 (реєстраційна картка платника податків - НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 21.09.2004 р.) та відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12чачв.2015 року №889-VIII «Про державну службу» призначити, з 28 жовтня 2019 року, пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу», у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та згідно Порядку «Призначення пенсій деякім категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, а також - на підставі довідкам фінансового управління Ренійської районної адміністрації «Про складові заробітної плати», які зареєстровані Ренійським сервісним центром ПФУ 09 квітня 2020 року за № 590 та призначити місячну пенсію (з урахуванням підвищення коефіцієнту Євро та середнім індексом інфляції) у сумі 12451,86 грн.;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 209987385) вважати раніше отриманої пенсії, з 28 жовтня 2010 року по 30 вересня 2020 року, у сумі 32782,41грн. - як пенсію державного службовця.

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - НОМЕР_3 виплатити ОСОБА_1 , за період з 28 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2020 року, недоотриману пенсію державного службовця у сумі 118338,98 грн., згідно додатку №1 «Розрахунок недоотриманої пенсії державного службовця».

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі 420/500/20, яким зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу». Відповідачем прийнято рішення № 83 від 30.03.2020 р., яким переведено ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VІІІ з 27.03.2020 р. за матеріалами пенсійної справи та на підставі останньої довідки про заробітну плату державного службовця від 24.03.2008 р. № 91, яка склала 3537,59 грн. Крім того, листом повідомлено про те, що розмір пенсії з 27.03.2020 року склав 2122,55 грн. (60 % від 3537.59 грн.). Позивачка вказує, що перерахована пенсія, майже у два рази менша від раніше отриманої пенсії, яка складала 3910 грн. Також зазначає, що відповідачем невірно виконане рішення суду, у зв`язку з чим за захистом своїх прав звернулася до суду.

Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року відкрито провадження у справі №420/11785/20 за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

До суду 01.12.2020 року (вхід. №51094/20) від відповідача надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що в результаті виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі № 420/500/20, яке набрало законної сили 27.03.2020 року, ОСОБА_1 переведено з 27.03.2020 року з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» за матеріалами пенсійної справи на підставі довідки про заробітну плату державного службовця від 24.03.2008 року № 91, яка видана Фінансовим управлінням Ренійської районної державної адміністрації Одеської області. Розмір пенсії з 27.03.2020 року склав 2122,55 грн.; відсоток для обчислення пенсії 60% від 3537,59 грн. В подальшому, ОСОБА_1 не погоджуючись із результатами виконаного рішення по справі № 420/500/20 вирішила у жовтні 2020 року знов звернутись до суду з адміністративним позовом про зобов`язання перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності (за віком) - на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві -та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» та призначити з 28.10.2020 року пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

30.11.2020р. (ЕП/22867/20) від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позовні вимоги та наведені заперечення проти відзиву.

08.12.2020р. (ЕП/23701/20) надійшли заперечення відповідача проти відповіді на відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі 420/500/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови у переведенні на пенсію як державного службовця та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у переведені на пенсію відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» ОСОБА_1 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у переведенні на пенсію викладену в листах №842/02-9/1 від 07.11.2019 року та №2872/4-11 від 14.11.2019 року. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу».

Як зазначає позивачка та не заперечується відповідачем 14 березня 2020 року, на виконання зазначеного судового рішення, позивачка від Ренійського сервісного центру Головного управління Пенсіонного фонду України в Одеської області отримала лист від 12.03.2020 р. за №378/03-10/11 з проханням терміново з`явитися до відділу обслуговування громадян м. Рені. 16 березня 2020 року, на виконання вимоги Ренійського сервісного центру ПФУ позивачка прибула до відділу обслуговування громадян, в якому посадова особа роз`яснила про надання довідок, які необхідні для призначення пенсії державного службовця.

Як вбачається з матеріалів справи 17 березня 2020 року позивачка звернулася до начальника фінансового управління Ренійської районної державної адміністрації Одеської області із заявою про надання довідок по заробітній платі по посаді з якої я вийшла на пенсію, згідно з додатками, які затверджені Постановою правління пенсійного фонду України від 17 січня 2017 №1-3.

07 квітня 2020 року, супровідним листом районного фінансового управління на ім`я ОСОБА_1 від 06.04.2020 року № 72, отримала довідку «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» та довідку «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби».

Як вказує позивачка, 07 квітня 2020 року, вищевказаний лист з довідками нею, особисто, було передано Ренійському сервісному центру ПФУ.

Рішенням № 83 від 30.03.2020 р. ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-УІІІ з 27.03.2020 р. за матеріалами пенсійної справи та на підставі останньої довідки про заробітну плату державного службовця від 24.03.2008 р. № 91, яка склала 3537,59 грн. В якому зокрема вказано, що розмір пенсії з 27.03.2020 року склав 2122,55 грн. (60 % від 3537.59 грн.).

09 квітня 2020 року, позивачкою подано до Ренійського сервісного центру ПФУ, у зв`язку з наданими 07 квітня 2020 року документами «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця», заяву «За призначенням/перерахунком пенсії».

16 квітня 2020 року, позивачка звернулась до Ренійського сервісного центру ПФУ, на ім`я заступника начальника відділу обслуговування громадян Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області , ОСОБА_2 з заявою про переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року № 420/500/20.

Рішенням управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного Фонду України в Одеській області від 17 квітня 2020 року № 83 (лист №1500-0310-8/20952 від 30 квітня 2020 року) «Про відмову в перерахунку пенсії» в зв`язку з розглядом заяви «За призначенням/перерахуванням пенсії» від 09 квітня 2020 № 590 з доданими до неї довідкою фінуправління Ренійської РДА «Про складові заробітної плати».

Позивачка вважає, що в порушення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі 420/500/20, у тому числі, про призначення пенсії державного службовця та, згідно отриманих довідок «Про складові заробітної платі», пенсія повинна була бути призначена у сумі 10723,80 грн. в місяць. Але у квітні місяці 2020 року їй призначено пенсію у розмірі 2122,55грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Суд зазначає, що позивач оскаржує дії відповідача щодо невірного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі 420/500/20, у зв`язку з чим, при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший їй зменшили основний розмір пенсії.

Позивачем обрано спосіб захисту свого права шляхом подання позову про визнання протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 209987385, місцезнаходження - вул. Канатна, 83 м. Одеса, 65000) щодо не переведення на пенсію державного службовця ОСОБА_1 (реєстраційна картка платника податків - НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 21.09.2004 р.), відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12чачв.2015 року №889-VIII «Про державну службу» та не призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХП «Про державну службу», у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 209987385) перевести ОСОБА_1 з 28 жовтня 2019 року з пенсії по інвалідності (за віком) - на пенсію державного службовця ОСОБА_1 (реєстраційна картка платника податків - НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 21.09.2004 р.) та відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12чачв.2015 року №889-VIII «Про державну службу» призначити, з 28 жовтня 2019 року, пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу», у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та згідно Порядку «Призначення пенсій деякім категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, вказані позовні вимоги вже розглядались судом та їм надана правова оцінка в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі 420/500/20.

Позивач вважає, що відповідачем на виконання рішення суду прийнято рішення які є невідповідними до вимог закону та висновку суду.

З огляду на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі 420/500/20 набрало законної сили та відповідно до приписів ст.ст.14,370 КАС України є обов`язковим до виконання.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного від 25 лютого 2020 року по справі 420/500/20 чітко встановлено що, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби 27 років 1 місяць 5 днів, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст.37 Закону №3723-XII, а тому, відповідно, наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №3723-XII. Тобто, мається на увазі, надання позитивного висновку за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст.382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Окремо суд звертає увагу позивача, що згідно ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись статтями 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м. Одеса, 65107) про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293,295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Єфіменко

.