Справа № 420/1127/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 420/1127/19

адміністративне провадження № К/9901/34127/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Яковенка М. М.,

суддів: Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі № 420/1127/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрекопром» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № , № від 23 листопада 2018 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДФС в Одеській області подано апеляційну скаргу, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду 05 липня 2019 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху із наданням апелянту десятиденного строку для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 16419,98 грн.

19 липня 2019 року від скаржника надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

22 липня 2019 року від скаржника надійшло повторне клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року за клопотанням сторони продовжено Головному управлінню ДФС в Одеській області строк для усунення недоліків апеляційної скарги, визначений ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2019 року, на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію вказаної ухвали апелянт отримав 29 липня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення.

08 серпня 2019 року від скаржника надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року клопотання про продовження строку для усунення недоліків задоволено. Продовжено Головному управлінню ДФС в Одеській області строк для усунення недоліків апеляційної скарги, визначений ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2019 року, на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно повернутих на адресу суду поштового повідомлень, копії ухвал від 12 серпня 2019 року про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги скаржником отримано 16 серпня 2019 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у задоволенні клопотання про продовження строку для виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху відмовлено. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі № 420/1127/19 повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року замінено відповідача у справі на Головне управління ДПС в Одеській області.

26 травня 2020 року засобами поштового зв`язку (надійшла до суду 02 липня 2020 року) Головним управлінням ДФС в Одеській області було повторно подано апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року, тобто, після закінчення строку, встановленого статті 295 КАС України.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ним було подано первісну апеляційну скаргу у строки, визначені КАС України, проте, ця скарга була повернута скаржнику у зв`язку з несплатою судового збору за її подання. Водночас, апелянт зазначає, що бюджетні асигнування на сплату судового збору виділяються для податкової інспекції несвоєчасно та не в повній мірі. Також, апелянт вказує, що протягом великого проміжку часу на його рахунки кошти по сплаті судового збору не надходили. Вказані обставини, на думку апелянта, є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Проте, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2020 року визнано неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані Головним управлінням ДФС в Одеській області у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року, апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року залишено без руху, надано апелянту строк до 10 серпня 2020 року для направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду: заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку та доданими доказами на підтвердження викладених обставин; апеляційної скарги, в тому числі, із зазначенням: повного найменування особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та її копій у відповідності до кількості учасників справи; оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 16419,98 грн.

Станом на 18 листопада 2020 року на адресу суду апеляційної інстанції повернулось рекомендоване повідомлення про вручення апелянту копії наведеної ухвали.

Проте, на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Головним управлінням ДФС в Одеській області не надано будь-якої заяви/клопотання.

Водночас, від Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про заміну відповідача та документ про сплату судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року клопотання про заміну відповідача повернуто заявнику без розгляду. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі № 420/1127/19.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив із того, що скаржник у строк, визначений судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, не звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на подачу апеляційної скарги із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку та докази на підтвердження викладених обставин.

11 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 420/1127/19, яка направлена до суду поштою 09 грудня 2020 року, у якій скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

При цьому скаржник зазначає, що відповідачем апеляційну скаргу вперше подано у строк, визначений статтею 295 КАС України. Окрім того, скаржник зазначив, що ситуація з обмеженим фінансування судового збору унеможливлювала реалізацію права на апеляційне оскарження рішення суду у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з такого.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, згідно з частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник у строк, визначений судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, не звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на подачу апеляційної скарги із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою.

Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі № 420/1127/19.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов