Справа № 1940/1735/18
Суддя: Шульгач Микола Петрович
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1735/18

18 жовтня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді : Шульгача М.П.,

при секретарі: Музиці О. М.,

за участю:

представника позивача: Денюк М. П.,

представника відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації, Борщівської районної державної адміністрації в особі Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації, Борщівської районної державної адміністрації в особі Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь АР Крим територія якого є тимчасово окупованою позивачка народила дочку ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом № 122 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 01.06.2018 року Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, дане свідоцтво видане на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

13 червня 2018 року Управлінням соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації (надалі за текстом - Відповідач-1) позивачку та її сім`ю взято на облік як внутрішньо переміщених осіб з тимчасово окупованої території України: АДРЕСА_2 , на фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , що підтвер джується копіями довідок про взяття на облік вну трішньо переміщеної особи від 13.06.2018р. № , від 15.06.2018р. № , від 15.06.2018р. № та від 13.06.2018р. № .

У червні 2018 року позивачка разом із сім`єю, чоловіком, ОСОБА_2 , малолітніми сином ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_3 , з метою уникнення негативних наслідків тимчасової окупації території АРК, покинули своє місце проживання у м, Севастополі та переїхали до с. Турильча, Борщівського району, Тернопільської області. Станом на сьогодні вони прожи вають у батьків позивачки за адресою: АДРЕСА_4 .

25.07.2018 позивачкою подано заяву до Відповідача-1 щодо призначення та виплати допомоги при народженні доньки ОСОБА_3 . До вказаної заяви позивачкою було додано, зокрема копії вказаних вище довідок про взяття її та членів її сім`ї на облік як внутрішньо переміщених осіб.

31 липня 2017 року Відповідачем-1 було надано позивачці витяг із протоколу № 45 від 31.07.2018 засідання комісії, утвореної при Борщівській районній державній адміністрації, з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, згідно з яким вказаною вище комісією позивачці було відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини, згідно п. 12 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001.

Як вбачається з протоколу № 45 від 31.07.2018 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Борщівської районної дер жавної адміністрації (надалі за текстом - Відповідач-2), Відповідачем-2 прийнято рішення про відмову позивачці у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 -., згідно п. 12 Поста нови КМУ № 1751 від 27.12.2001, у зв`язку з тим, що її звернення надійшло пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Вважає дану відмову протиправною поскільки пропущення строку звернення відбулося не за її вини.

Просить позов задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, проте подали заяви про розгляд справи без їх участі та просили відмовити в задоволенні позову поскільки позивачкою пропущено термін звернення.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановив наступні факти.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь АР Крим територія якого є тимчасово окупованою позивачка народила дочку ОСОБА_3 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 01.06.2018 року Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Відповідно до довідок про взяття на облік вну трішньо переміщеної особи від 13.06.2018р. № , від 15.06.2018р. № , від 15.06.2018р. № та від 13.06.2018р. № Управлінням соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації (надалі за текстом - Відповідач-1) 13 червня 2018 року позивачку та її сім`ю взято на облік як внутрішньо переміщених осіб з тимчасово окупованої території України: АДРЕСА_2 , на фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

У червні 2018 року позивачка разом із сім`єю, чоловіком, ОСОБА_2 , малолітніми сином ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_3 , покинули своє місце проживання у м, Севастополі та переїхали до с. Турильча, Борщівського району, Тернопільської області. Станом на сьогодні вони прожи вають у батьків позивачки за адресою: АДРЕСА_4 .

25.07.2018 позивачкою подано заяву до Відповідача-1 щодо призначення та виплати допомоги при народженні доньки ОСОБА_3

31 липня 2017 року Відповідачем-1 було надано позивачці витяг із протоколу № 45 від 31.07.2018 засідання комісії, утвореної при Борщівській районній державній адміністрації, з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, згідно з яким вказаною вище комісією позивачці було відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини, згідно п. 12 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 у зв`язку з тим, що її звернення надійшло пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Відповідно до норм Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника.

У відповідності до вимог пунктів 10-12 вищевказаної Постанови, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається:

1) заява одного з батьків, з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно підпункту 1 пункту 1 Статті 3 вищевказаного Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно пункту 2 статті 4 Закону правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Як встановлено судом позивачка народила дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь та лише у 2018 році переїхала з тимчасово окупованої території.

Тобто в період з 2016 року по 2018 рік позивачка проживала на тимчасово окупованій території, користуючись всіма правами та гарантіями, які забезпечуються Конституцією України та чинним законодавством України.

Таким чином ОСОБА_1 в будь-який час та в будь-який спосіб могла реалізувати право на соціальний захист своєї малолітньої дитини шляхом отримання допомоги при народженні дитини, проте, встановлений законом строк цим правом не скористалась.

Відповідно до абзацу 1 ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно норм вищевказаного Закону, свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Таким чином, враховуючи те, що частина території України перебуває під тимчасовою окупацією, позивачка, з метою належної реалізації своїх конституційних прав, як громадянин України, мала право у будь-який спосіб, у будь-який час за своїм бажанням покинути тимчасово окуповану територію України, проте, протягом двох років з моменту народження дитини, позивачка наданим їй діючим законодавством України правом не скористалась, а тому суд погоджується із позицією відповідачів та вважає, що в позові слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації, Борщівської районної державної адміністрації в особі Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя Шульгач М.П.

копія вірна

Суддя Шульгач М.П.