Справа № 497/1582/2020
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/1582/2020
Провадження № 2-а/946/149/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 грудня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Нікітіної Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чумака Романа Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 19.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Болградського районного суду Одеської області з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (надалі - УПП в Одеській області ДПП) та інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Чумака Р.І. про скасування постанови серії ДПО 18 №643282 від 12.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що інспектор Чумак Р.І., перебуваючи за кермом поліцейського автомобілю державний номерний знак НОМЕР_1 , своїми діями фактично сам примусив його зупинитися в тому місці і в тому положенні, як зафіксовано на фото, перекривши йому проїзд попереду і закривши виїзд дорожніми конусами позаду його автомобілю. Вважав, що він зупинився в зоні дії розмітки 1.30 у стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність. Також звернув увагу, що він є інвалідом ІІ групи. За його лобовим склом була присутня чорно-біла табличка 7.17, яку не видно на відеоматеріалах через темний час доби та погану якість відеозйомки. Попри це, на його думку, знак «Інвалід за кермом» не є обов`язковим.

ІІ. Процедура

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020 року, справа №497/1582/20 передана на розгляд судді Болградського районного суду Одеської області Раца В.А. (а.с.21).

2.2. Ухвалою судді від 24.11.2020 року задоволена заява про самовідвід судді Болградського районного суду Одеської області Раца В.А. (а.с.24).

2.3. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 24.11.2020 року, справа №497/1582/20 передана на розгляд судді Болградського районного суду Одеської області Кравцової А.В. (а.с.27).

2.4. Ухвалою судді від 25.11.2020 року задоволена заява про самовідвід судді Болградського районного суду Одеської області Кравцової А.В. (а.с.29).

2.5. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.11.2020 року, справа №497/1582/20 передана на розгляд судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. (а.с.31).

2.6. Ухвалою судді від 25.11.2020 року задоволена заява про самовідвід судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. (а.с.33).

2.7. Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.11.2020 року, призначення не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи (а.с.35).

2.8. 27.11.2020 року розпорядженням Голови Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. від 26.11.2020 року справа передана на розгляд Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, як найбільш територіально наближеного до цього суду (а.с.37, 38).

2.9. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.11.2020 року, справа №497/1582/20 передана на розгляд судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І. (а.с.39).

2.10. Ухвалою судді від 30.11.2020 року адміністративний позов прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.40).

2.11. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.4 ст.229 КАС України.

ІІІ. Позиції учасників справи

3.1. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивач звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідачі причини неявки не повідомили, надіславши відзив на позов (а.с.45-49, 52-61).

ІV. Релевантні джерела правового регулювання

4.1. Конституція України

Стаття 19. […] Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Кодекс адміністративного судочинства України (КАС України).

Стаття 2. Завдання та основні засади адміністративного судочинства

[…] 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі

1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості […].

Стаття 77. Обов`язок доказування

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин […].

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

4.3. Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Стаття 8. Чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення […].

Стаття 17. Обставини, що виключають адміністративну відповідальність

Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Стаття 18. Крайня необхідність

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стаття 122. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху

[…] Зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

4.4. Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.2003 року за №3353-ХІІ

Стаття 41. Правила дорожнього руху

[…] Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

4.5. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року за №46.

Розділ 1. Загальні положення

Пункт 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділ 2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів

Пункт 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

[…] д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Пункт 2.4. На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пункт 2.8. Водій з інвалідністю, що керує мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю, може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2 і 3.35 - 3.38, а також знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18.

Розділ 8. Регулювання дорожнього руху

Пункт 8.1. Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пункт 8.4. Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

[…] ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила

Пункт 8.5. Дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Підпункт 8.5.1. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Розділ 30. Номерні, розпізнавальні знаки, написи і позначення

Пункт 30.3. На відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки (додаток 4):

[…] ґ) «Водій з інвалідністю» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю

Розділ 34. Дорожня розмітка

Пункт 1. Горизонтальна розмітка

[…] Горизонтальна розмітка має таке значення:

[…] 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

V. Оцінка та висновки суду

5.1. Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, перевіривши їх доказами, суд приходить такого висновку.

5.2. У судовому засіданні встановлено, що 12.11.2020 року інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Чумаком Р.І. винесено постанову серії ДПО 18 №643282 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 гривень. Як вбачається з вказаної постанови, 12.11.2020 року о 06 год. 18 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Академіка Корольова, 72а в м. Одесі, здійснив зупинку в зоні дії дорожньої розмітки 1.30 («Водій з інвалідністю»), чим порушив п.8.4 «г».

5.3. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться у нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

5.4. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

5.5. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і допустимими доказами.

5.6. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Зокрема, підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, показання свідків тощо. Доказом порушення не може бути візуальне спостереження працівником поліції.

5.7. Даний висновок співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.10.2019 року у справі №337/10134/17.

5.8. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ст.77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

5.9. На підтвердження факту зупинки позивачем транспортного засобу в зоні дії дорожньої розмітки 1.30 відповідачем надано відеозаписи та фотокартки (а.с.60).

5.10. Як вбачається з відеозапису №01740@103410 (час: 7:13:35-7:14:30) та фотокарток, суддею встановлено, що здійснена позивачем зупинка транспортного засобу, яким він керував, була вимушеною, вчиненою у стані крайньої необхідності, оскільки працівники поліції наздогнавши його, перепинили шлях, зупинивши патрульний автомобіль перпендикулярно руху позивача. Також, як вбачається з даного відеозапису працівник патрульної поліції запропонував іншому: «Преграждай ему путь».

5.11. Таким чином, суд вважає цілком обґрунтованими доводи позивача про те, що зупинка транспортного засобу в зоні дії дорожньої розмітки 1.30 була здійснена ним у стані крайньої необхідності, що у відповідності до статті 17 КУпАП є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність.

5.12. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

5.13. Одночасно, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що сам по собі факт інвалідності надає права користуватися відповідними перевагами, зокрема здійснювати зупинку в зоні дії дорожньої розмітки 1.30, оскільки правило щодо встановлення на транспортному засобі відповідного розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», а також вимога мати при собі відповідні документи на підтвердження інвалідності встановлені законодавцем для можливості ідентифікації транспортних засобів осіб, які мають право користуватися перевагами, що надаються водіям з інвалідністю, а також щоб зменшити факти зловживання даними перевагами з боку інших водіїв, які безпідставно займають вказані місця, вводять в оману громадян, поліцейських та позбавляють можливості користуватися цими паркувальними місцями особами, яким вони дійсно потрібні та саме для яких такі місця передбачені.

5.14. Що стосується позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чумака Р.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд виходить з такого.

5.15. За змістом статті 122 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами внутрішніх справ (Національною поліцією). При цьому, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

5.16. Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ даної категорії у судовому процесі.

5.17. Таким чином, вбачається, що належним відповідачем у справах щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції, а не працівник органу.

5.18. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Суд вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам позивача, оскільки вони на висновки суду не впливають.

Керуючись ст.ст.2, 9, 73, 74, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

2. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 643282 від 12.11.2020 року, винесену інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чумаком Романом Івановичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.122 КУпАП, - скасувати.

3. Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

4. У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чумака Романа Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

5. Копію рішення надіслати для відома сторонам.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.І.Бальжик