Справа № 380/11872/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кушик Й.-Д.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову від 29.10.2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження №63435822 з виконання виконавчого напису №36297, що виданий 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 58435,05 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63435822 з виконання виконавчого напису №36297, що виданий 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості у розмірі 58435,05 грн.

Із зазначено постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що відповідач порушила вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач зазначає, що виконавчий напис міг бути прийнятий до виконання виключно за місцем проживання (перебування) боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням його майна, однак вона не проживає та ніколи не була зареєстрована у м. Києві, будь-яким майном у м. Києві також не володіє. Оскільки відповідач не довів, що позивач володіє майном у м. Києві або проживає там, підстави для відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого округу міста Києва у приватного виконавця були відсутні.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Ухвалою від 16.12.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.

24.12.2020 року судове засідання відкладено на 29.12.2020 року.

28.12.2020 року відповідач подав відзив на позов, в якому у задоволенні позову просить суд відмовити. В обгрунтування відзиву відповідач посилається на те, що виконавче провадження було відкрите за адресою боржника у м. Києві, яка була вказана у виконавчому документі. Відповідно до виконавчого напису № 36297 від 08.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , отже знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва.

Відповідач вважає, що інше місце реєстрації позивача не може бути підтвердженням того, що позивач не проживає у м. Києві, тому підстави для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з його пред`явленням не за місцем виконання були відсутні. Враховуючи це, у позові просить відмовити.

Крім того, 28.12.2020 року відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду. Зокрема, вказує, що постанову про відкриття виконавчого провадження №63435822 від 29.10.2020 року надіслано позивачу рекомендованими поштовими відправленнями за №130 та за №800 на вказані приватним виконавцем адреси, які зазначені у виконавчому документі. Поштове відправлення вручено позивачу 03.11.2020 року, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта», а відтак позивачем пропущено строк звернення до суду.

Дослідивши подане відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суд вважає його необґрунтованим з огляду на наступне.

Як стверджує відповідач постанова про відкриття виконавчого провадження №63435822 від 29.10.2020 року надіслано позивачу на адреси, які зазначені у виконавчому документі. Вказане підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» 130).

Суд звертає увагу, що місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 , є АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті позивача.

Проте, згідно долученого відповідачем витягу з офіційного сайту АТ «Укрпошта» поштове відправлення №130 надіслано та вручено за адресою: 81657, с.Берездівці, Україна, тобто не за адресою позивача, а відтак відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, а тому у задоволені клопотання відповідача слід відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про дату, час, та місце розгляду справи належним чином.

24.12.2020 року позивачем подано клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для справи суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис №36297 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в сумі 58435,05 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., 29.10.2020 року прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 63435822 із виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., № 36297 від 08.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 58435,05 грн.

06.11.2020 на підставі вищевказаного виконавчого напису №36297 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Позивач не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2020 року, звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про нотаріат" стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі за текстом - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII установлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як передбачено абзацом 2 частини 1 статті 19 Закону №1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

За правилами пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю, це є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону №1404-VIII виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Частиною 5 статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Суд зазначає, що відповідач не надав суду доказів виконання вимог частини 5 статті 24 Закону №1404 стосовно вчинення заходів, необхідних для перевірки інформації про дійсне місце проживання або реєстрації боржника чи наявності його майна у відповідному виконавчому окрузі в м. Києві.

Законом №1404 обов`язок встановити, чи пред`явлений виконавчий документ за належним місцем виконання відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1404 покладається саме на виконавця. Відтак, питання з`ясування місця проживання боржника та/або місця розташування його майна передує відкриттю виконавчого провадження, маючи вирішальне значення для вирішення питання про те, чи дотриманий порядок пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Матеріали справи не містять належних письмових доказів того, що місцезнаходженням боржника або за місцезнаходженням майна боржника є м.Київ.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 року №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Виконавчі округи і територіальні межі діяльності приватного виконавця визначені статтею 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частинами 1, 2, 6 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 3 статті 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що приватний виконавець має право прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження щодо його примусового виконання лише в тому разі, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження його майна розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на яку розповсюджується компетенція даного приватного виконавця.

Відповідно до відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців України встановлено, що ОСОБА_2 надано право на здійснення діяльності у виконавчому окрузі міста Києва.

Таким чином, відповідач мав право прийняти до виконання виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., № 36297 від 08.09.2020 року, за умови проживання боржника ОСОБА_1 , у місті Києві, чи у разі знаходження її майна у місті Києві.

Судом встановлено, що місцем проживання та реєстрації боржника ОСОБА_1 , є АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті позивача.

Відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження наявності у позивача на час відкриття виконавчого провадження майна на території виконавчого округу м. Київ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. про відкриття виконавчого провадження № 63435822 від 29.10.2020 року прийнята відповідачем з порушенням приписів частини 2 статті 24 Закону України №1404, оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника та за відсутності доказів наявності у боржника майна у виконавчому окрузі м. Київ.

Згідно із п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

Позов слід задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження № 63435822 від 29.10.2020 року.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 238, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з вказаним позовом.

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження № 63435822 від 29.10.2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романа Васильовича.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Крутько О.В.