Справа № 160/8243/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/8243/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року (головуючий суддя Серьогіна О.В.)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення та податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», 27.08.2019 року звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, просив:

- податкову вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №14972-52 від 12.06.2019 р. та Рішення №14972-52 від 12.06.2019 р. «Про опис майна у податкову заставу» - скасувати як такі, що суперечать чинному законодавству України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року позов повернуто позивачу.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивачем не виконано вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 р. про залишення позову без руху.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення позову скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що рішення ДФС позивачем отримано 22.07.2019 року, тому початок перебігу строку звернення до суду розпочався 23.07.2019 року. З позовом до суду позивач звернувся 23.08.2019 року, однак, ухвалою суду від 02.09.2019 року позов було залишено без руху та надано позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків. Вказану ухвалу про залишення позову без руху позивач отримав 16.09.2019 року, на виконання цієї ухвали 25.09.2019 року було направлено лист до суду, яким усунуто недоліки, а саме, на адресу суду направлено екземпляр завірених належним чином додатків до позовної заяви. Вказує, що не порушив 10-ти денний строк, наданий судом для усунення недоліків позову.

До суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 р. адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» залишено без руху та надано 10-ти денний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків, а саме, позивача було зобов`язано надати суду належним чином завірені копії доказів, доданих до адміністративного позову відповідно до кількості сторін у справі.

Також матеріалами справи підтверджується, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху від 02.09.2019 р, позивачем засобами поштового зв`язку направлено два примірника позовної заяви з додатками, які були прошиті та на останній сторінці, яких зазначено, що позовна заява з додатками прошита та пронумерована на 18 аркушах, проставлена дата 22.08.2019 року, підпис та ПІБ уповноваженої особи, а також вказаний засвідчуваний напис «Згідно оригіналу».

Однак, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року позов повернуто позивачу.

Повертаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що засвідчення лише останньої сторінки останнього документу з числа додатків до позовної заяви не може вважатись належним засвідченням відповідності копій всіх доданих документів оригіналу.

Колегія суддів апеляційної інстанції з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 94 КАС України визначено поняття "письмових доказів", якими, зокрема, є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тобто, надання доказів та вирішення питання щодо прийняття чи відхилення того чи іншого доказу з підстав встановлених процесуальним законодавством здійснюється на стадії розгляду справи.

При цьому, у разі сумніву щодо належності наданої учасником справи копії доказу (копії документу) суд не позбавлений права перевірити такий доказ на відповідність його оригіналу шляхом витребування такого доказу.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що долучення позивачем до позовної заяви оформленої у відповідності до вимог ст. 160 КАС України документів не завірених у встановленому законом порядку не перешкоджає відкриттю провадження у справі, оскільки суд не позбавлений перевірити відповідність оригіналу таких документів під час розгляду справи по суті.

Зокрема, колегія суддів апеляційної інстанції враховує постанову Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі №826/9584/18, у якій зазначено, що Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Повернення позовної заяви з підстав засвідчення лише останньої сторінки останнього документу з числа додатків до позовної заяви, враховуючи наявність всіх інших обов`язкових реквізитів свідчить про надмірний формалізм.

Враховуючи наведене та забезпечуючи особі право доступу до суду, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви постановлена передчасно, тому наявні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 317, 320, 321, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року у справі №160/8243/19 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 328 КАС України шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.12.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова