Справа № 600/2837/20-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/2837/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу ,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 01.12.2020 р. ВП №62525436 в розмірі 10200 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що не погоджується з постановою відповідача про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області штрафу за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.06.2019 р. по справі №824/1029/18-а. Позивач стверджує, що на виконання вказаного рішення суду було проведено розрахунок компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 20.12.2016 р. по день фактичної виплати з цієї суми донарахованої частини пенсії, на підставі винесеного розпорядження у пенсійній справі № від 04.12.2017 р. про перерахунок пенсії, який проведено згідно рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 06.09.2017 р. та отриманої 10.05.2017 р. довідки про розмір грошового забезпечення №13/ від 18.04.2017 р., виготовленої Ліквідаційною комісією УМВС України в Чернівецькій області. Розмір компенсації за період з 20.12.2016 р. по день фактичної виплати склав 6703,79 гривень. Позивач вказує, що пенсійним органом добровільно вжито (перерахунок пенсії) та вживаються (виплата пенсії) дії на виконання рішення суду в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. 06.08.2020 р. позивач повідомив державного виконавця про виконання судового рішення по справі №824/1029/18-а та про виплату компенсації втрати частини доходів стягувачу ОСОБА_1 відповідно до постанови №649, у зв`язку із чим просив закрити виконавче провадження ВП №62525436. Однак, 01.12.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу по даній справі. Позивач зазначив, що державний виконавець при винесені оскаржуваної постанови не врахував, що накладення штрафу можливе лише за невиконання рішення без поважних причин. Пенсійний орган вказує, що виплата пенсій здійснюється виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, а інших фінансових можливостей, крім зазначених, позивач не мав. Таким чином, позивач вважає, що в межах наданих повноважень, фактично виконало постанову Чернівецького окружного адміністративного суду, а тому вважає оскаржувану постанову протиправною.

Таким чином, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення в яких заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не виконало у повному обсязі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.01.2019 р. по справі №824/1029/18-а, оскільки перерахована компенсація втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії, не була виплачена у повному обсязі. Крім того, третя особа вказала про безпідставність виплати вказаної компенсації, яка не відноситься до пенсійних виплат, згідно положень постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року. Третя особа зазанчає, що положення постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 р. визнано не чинними постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі № 640/5248/19.

Рух справи у суді

22.12.2020 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.01.2019 р. по справі №824/1029/18-а визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у проведенні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 20.12.2016р. по день фактичної виплати з цієї суми донарахованої частини пенсії, розрахованого згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 20.12.2016р. по день фактичної виплати з цієї суми донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України від 19.10.2000р. №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159, на підставі винесеного ним розпорядження у пенсійній справі № від 04.12.2017р. про перерахунок пенсії, який проведено згідно рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 06.09.2017р. та отриманої 10.05.2017р. довідки про розмір грошового забезпечення №13/ від 18.04.2017р., виготовленої Ліквідаційною комісією УМВС України в Чернівецькій області. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подати у десятиденний строк з моменту набрання цього рішення законної сили звіту про його виконання. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

10.07.2020 р. Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження ВП№62525436 з приводу виконання виконавчого листа №824/1029/18-а від 07.05.2020 р., виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом на підставі рішення від 08.01.2019 року. (а.с. 15).

На виконання рішення суду в адміністративній справі №824/1029/18-а пенсійний орган надав державному виконавцю розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду. Суму компенсації обчислено з урахуванням виплат суми боргу станом на 01.05.2019 р. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 (2215,52 грн). (а.с. 16).

Постановою Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 01.12.2020 р. ВП №62525436 накладено на пенсійний орган штраф в розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду. (а.с. 18).

До матеріалів справи додано лист Пенсійного фонду України від 20.06.2019 р., в якому вказано, що виплата нарахованої на виконання рішення суду в адміністративній справі №824/1029/18-а компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії ОСОБА_1 обліковується та виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 р., яким затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. (а.с. 19).

Мотивувальна частина

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно з ч. 4 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ст. 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

За приписами п.п. 3,4- 5, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду встановлюється правлінням Пенсійного Фонду.

Тобто, виплати пенсій здійснюються виключно за рахунок Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Дану правову позицію застосовано в постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18).

Належною обставиною існування поважних причин невиконання рішення суду є відсутність фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів для цієї цілі. Проте, вказані обставини - відсутність фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів мають бути підтверджені належними, допустимими доказами. Позивач до позовної заяви на підтвердження поважності невиконання рішення суду додав тільки розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду №824/1029/18-а. Також позивач надав суду лист Пенсійного фонду України від 20.06.2019 р., в якому вказано, що виплата нарахованої на виконання рішення суду в адміністративній справі №824/1029/18-а компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії ОСОБА_1 обліковується та виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 р., яким затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Вказані докази підтверджують тільки те, що позивачем здійснено перерахунок компенсаційних виплат за рішення суду по відомостям органу. Однак, позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження поважності причин невиконання рішення суду щодо виплати перерахованих за рішенням суду компенсаційних коштів.

Крім того, позивач не надав доказів відсутності фінансової спроможності виконати вказане рішення, як і не надав доказів звернення до Пенсійного фонду про виділення коштів на виконання рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 р. затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі Порядок №649).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 р. у справі № 640/5248/19 визнаний протиправним та скасований Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р., рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 року змінено. Визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Суд звертає увагу, що згідно з п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 р. затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Отже, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р. визнано протиправною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року.

При цьому, Шостий апеляційний адміністративний суд у вказаній постанові від 22.07.2020 р. зробив висновки, що Кабінет Міністрів України, приймаючи постанову № 649 від 22.08.2018 р., фактично встановив інакший порядок виконання судових рішень, боржниками за якими є органи ПФУ, відмінний від установленого законами України №1404-VIІІ та №4901-VI, тим більш такий, що обтяжує права громадян на отримання соціального захисту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо виконання рішення суду в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 р. є необґрунтованими.

При цьому, суд звертає увагу, що здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція застосована у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020 р. справа № 620/3746/20.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність правових підстав у державного виконавця для винесення постанови про накладення штрафу на боржника є необґрунтованими, тому постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є правомірною.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підстав аналізу матеріалів адміністративної справи та законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З вказаних підстав судом встановлено, що державний виконавець правомірно прийняв постанову про накладення штрафу від 01.12.2020 р. ВП №62525436 в розмірі 10200 гривень.

Судові витрати

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідач не поніс судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому суд не вирішує питання про стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 257 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування учасників справи:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл. Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, );

відповідач: Відділ примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Целана, 11, м.Чернівці, 58001, )

третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Т.М. Брезіна