Справа № 537/4699/20
Суддя: Мурашова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/66/2020
Справа № 537/4699/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі

головуючого судді - Мурашової Н.В.,

за участю: секретаря - Должаніци В.С.,

представника позивача - Твердоступ О.Є.,

відповідача - громадянина РФ ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Кременчук в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Крюківського районного відділу у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (39600, Полтавська область м. Кременчук вул. Ігоря Сердюка, 43) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 (місце перебування: АДРЕСА_1 ) про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі України,

в с т а н о в и в :

29.12.2020 року позивач Крюківський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив суд затримати громадянку Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення її примусового видворення за межі України з поміщенням строком на шість місяців до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби. Рішення допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.06.2019 року за адресою: м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 43 виявлено громадянку Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прибула в Україну 12.10.2015 року через КПП "Гоптівка" (дато-штамп на сторінці 40 паспортного документа) по паспорту громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , виданим 22.08.2011 року терміном дії до 22.08.2021 року. Таким чином ОСОБА_2 ухилилася від виїзду з України після закінчення 10.01.2016 року відповідного строку перебування в Україні, визначеного в п.2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року №150, а отже порушила вимоги ч.3 ст.3, ч.3 ст.9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон). 13.06.2019 року посадовими особами Крюківського РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення за ознаками ч.1 ст.203 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1700 грн. На теперішній час штраф не сплачено. 27.09.2019 року Крюківським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області на виконання ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення №22 про примусове повернення з України громадянки Російської Федерації ОСОБА_2 , яким останню зобов`язано покинути територію України у термін до 06.10.2019 року. З вказаним рішенням, громадянка РФ ОСОБА_2 була ознайомлена, проте самостійно не залишила територію України, чим порушила ч. 5, ч. 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». 24.01.2020 року рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука (справа №537/118/20) ухвалено ОСОБА_2 примусово видворити за межі України. Проте ОСОБА_2 не виконала рішення суду про примусове видворення за межі території України. Наведені обставини вказують на наявність обґрунтованих підстав вважати, що громадянка РФ ОСОБА_2 стосовно якою судом ухвалено рішення про примусове видворення, ухиляється від його виконання, перешкоджає проведенню процедури видворення. За таких обставин Крюківський РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області звернувся до суду з позовом про затримання іноземця - громадянки РФ ОСОБА_2 з метою забезпечення її видворення за межі території України.

Представник позивача Крюківського РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області - Твердоступ О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач - громадянин РФ ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що народилася та проживала на території УССР до 1973 року. З 1973 року проживала на території РСФСР, працювала, народила двох синів, в подальшому отримала громадянство Російської Федерації, отримала пенсію як громадянка РФ. Повернулася в Україну в 1996 році. ЇЇ сини по теперішній час проживають в РФ. ОСОБА_2 не має бажання повертатися до РФ, оскільки не має там власного житла. ОСОБА_2 повідомила, що не має громадянства України, їй було відмовлено в отриманні статусу біженця. Жодних переслідувань на території РФ вона не зазнавала. Але вона має намір повторно звернутися до уповноважених органів України за отриманням статусу біженця. ОСОБА_2 вказувала, що вона не має грошових коштів для існування на території України, оскільки не може самостійно виїхати до РФ за отриманням пенсії.

Суд, заслухавши доводи представника позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбчається, що 13.06.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 виявлено громадянку Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прибула в Україну 12.10.2015 року через КПП "Гоптівка" (дато-штамп на сторінці 40 паспортного документа) по паспорту громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , виданим 22.08.2011 року терміном дії до 22.08.2021 року.

Пунктом 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-17 визначено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Стаття 9 вказаного Закону України №3773-17 встановлює, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до статті 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації (в редакції від 04.02.2015 року), громадяни держави однієї Сторони можуть в`їжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство.

У разі в`їзду на територію України іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, пунктом 2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року №150, визначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів.

Проте ОСОБА_2 ухилилася від виїзду з України після закінчення 10.01.2016 року відповідного строку перебування в Україні, а отже порушила вимоги частини 3 статті 3, частини 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Частинами 1 та 5 статті 26 Закону №3773-17 визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною 8 статті 26 Закону №3773-УІ встановлено, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Статтею 31 Закону №3773-17 встановлено вичерпний перелік підстав за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства. Такими підставами є: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 1 статті 26 вказаного Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

За таких обставин 27.09.2019 року Крюківським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області прийнято рішення №22 про примусове повернення з України громадянки Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким останню зобов`язано покинути територію України у термін до 06.10.2019 року на виконання ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

З вказаним рішенням, ОСОБА_2 була ознайомлена, проте, відмовилась в підписанні рішення в присутності свідків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5 , прож. АДРЕСА_4 .

У термін, передбачений для добровільного виконання рішення Крюківського РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області про примусове повернення, громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 не залишила територію України.

Тому Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 24.01.2020 року, яке набрало чинності 17.03.2020 року, у справі №537/118/20 ухвалено ОСОБА_2 примусово видворити за межі України.

ОСОБА_2 не виконала рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.01.2020 року у справі №537/118/20 про примусове видворення її за межі території України. Разом з тим строк дії її паспорта громадянина РФ для виїзду за кордон закінчується 22.08.2021 року.

Даний факт підтверджується інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан»). За даними системи «Аркан» Відповідачка не значиться як така, що здійснила виїзд з території України через державний кордон.

Невиконання рішення Крюківського районного суду міста Кременчука від 24.01.2020 року вказує на ухилення ОСОБА_2 від примусового видворення за межі України.

Відповідно до частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, в тому числі затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч.11 ст.289 КАСУ, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно статті 20 КАС України адміністративні справи щодо примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України, затримання іноземців з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

За таких підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виїзду з території України в добровільному чи примусовому порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких вона може самостійно покинути територію України, а також відсутність у неї законних підстав перебування та проживання на території України. Вона не має законних підстав для працевлаштування, родичі на території України відсутні, тому існує можливість її втечі та подальшого ігнорування законодавства України, ухилення від виконання судового рішення про її примусове видворення, клопотань про взяття на поруки від установ та організацій, зареєстрованих встановленим порядком, не надходило, кошти для внесення застави у відповідача відсутні.

Відповідно частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

У ОСОБА_2 відсутні визначені законодавством та міжнародними договорами України підстави для перебування в Україні, відсутні також обставини, які згідно ч. 8 ст. 26 та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» забороняють примусове видворення за межі України. Відповідач не перебуває у процедурі визнання біженцем та особою, яка потребує додаткового захисту; не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; в країні громадянської належності її життю або свободі не загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; не загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; не загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов

В ч.19 ст.289 КАСУ встановлено, що за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 371 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства, які підлягають примусовому видворенню.

На підставі викладеного, ст.ст.26, 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст.6, 8, 9-11, 72-79,288, 289, 295, п.15.5 Перехідних положень КАС України, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов Крюківського районного відділу у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (39600, Полтавська область м. Кременчук вул. Ігоря Сердюка, 43) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 (місце перебування: АДРЕСА_1 ) про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі України - задовольнити.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення її примусового видворення за межі України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби, терміном до шести місяців.

Організацію виконання рішення покласти на Крюківський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складений та проголошений 29.12.2020 року о 14 год. 30 хв.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.