Справа № 160/7964/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2020 року Справа № 160/7964/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень,-
14 липня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" звернулося до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно -будівельної інспекції у Дніпропетровській області №4-СК від 13.04.2020 року «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення»;
визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області №5-СК від 13.04.2020 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI)».
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 13.04.2020 року Головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області Костянтином Скляр прийнято Рішення № 4- СК "Про скасування права на виконання будівельних робіт набуте на підставі поданого повідомлення", а також рішення 5-СК "Про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1)".
Приводом для винесення оскаржуваних рішень був лист № 403/0/2-20 від 26.02.2020 року від Виконкому Новомосковської міської ради та лист вих. № 04/41-893 від 05.03.2020 року від Новомосковської місцевої прокуратури.
Однак, позивач стверджує, що винесені рішення є такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідно до підпункту 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Пунктом 5 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.
Таким чином, стверджує позивач, отримувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по об`єкту «Будівництво торговельних павільйонів за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, в районі ж/б 46 б» не потрібно.
Відповідач не мав права приймати оскаржувані рішення, а повинен був звернутися до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
16 жовтня 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимоги, зазначивши, що з листа Виконавчого комітету Новомосковської міської ради було встановлено, що позивачу не надавалась земельна ділянка під будівництво торгових павільйонів за вказаною адресою, а також не видавались містобудівні умови та обмеження, що свідчить про внесення позивачем недостовірних даних до повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що дає підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Крім того, 11 березня 2020 року відповідач отримав лист Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 26.02.2020 № 403/0/2-20, в якому міська рада зазначає про те, що позивачу не надавалась земельна ділянка під будівництво торгових павільйонів за вказаною адресою, а також не видавались містобудівні умови та обмеження.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Наказом Мінрегіону від 06.11.2017 № 289 затверджено Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються. Будівництво торговельних павільйонів не включено до даного переліку, а тому позивачу необхідно було отримувати містобудівні умови та обмеження у відповідності до вимог ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Проте, позивач зазначає, що для будівництва даного об`єкту містобудівні умови та обмеження отримувати не потрібно.
Враховуючи що позивачу фактично не надавалась земельна ділянка для будівництва торговельних павільйонів, останнє свідчить про внесення позивачем недостовірних даних до повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що дає підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом.
У відповідності до ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 01.03.2020) у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 15 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 та п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011, орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення та реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що протягом судового розгляду справи відповідач довів правомірність оскаржуваних рішень, суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник