Справа № 640/32687/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 грудня 2020 року м. Київ № 640/32687/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Ради Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9)

про визнання протиправними та скасування рішень №45-рд та №47-рд від 02

жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 до Ради Національного банку України, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Ради Національного банку України №45-рд від 02 жовтня 2020 року «Про надання оцінки Радою Національного банку України діями ОСОБА_1 , першого заступника Голови Національного банку України»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Ради Національного банку України №47-рд від 02 жовтня 2020 року «Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , першим заступником Голови Національного банку України».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому пунктом 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Для набуття спором ознак публічно-правового в контексті статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України спірні правовідносини мають безпосередньо випливати з перебування особи на посаді, яка віднесена до публічної служби, та здійснення нею службової діяльності.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Наявними матеріалами адміністративного позову підтверджується, що рішенням Ради Національного банку України від 15 червня 2018 року №31-рд ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника Голови Національного банку України.

З копії трудової книжки позивача, зокрема запису №31, вбачається, що позивачем з 01 травня 2016 року втрачено статус державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

При цьому, при призначенні на посаду першого заступника Голови Національного банку України позивач не набула статусу державного службовця.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 3 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на: службовців Національного банку України.

Крім того, зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що останні стосуються порушення позивачем вимог розпорядчих актів Національного банку України, а саме: наказу Національного банку України від 17 грудня 2019 року №795-но «Про публічні комунікації та взаємодію Національного банку України із засобами масової інформації»; Кодексу етики працівника Національного банку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 квітня 2016 року №263; Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Національного банку України, затверджених наказом Національного банку України від 22 листопада 2016 року №2150-но; а догану позивачу оголошено, зокрема, за порушення положень ст.ст. 139, 147 та 147-1 Кодексу законів про працю України.

В матеріалах позовної заяви відсутні докази, що позивач займає посаду, яка відноситься до публічної служби.

Таким чином, позивачу слід надати докази того, що посада, яку він займає відноситься до публічної служби.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд вважає за належне вказати, що зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали, зокрема:

- докази того, що посада, яку займає позивач відноситься до публічної служби.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Федорчук