Справа № 540/3259/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/3259/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-Транссервіс, ЛТД" до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання дій протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-гсоподарського штрафу,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврія-Транссервіс, ЛТД" (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 171687 від 29 вересня 2020 року, винесену Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, якою з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-Транссервіс, ЛТД" стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 680 грн.;

- визнати протиправними дії Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з застосування адміністративно-господарських штрафів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-Транссервіс, ЛТД" за постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу, винесеними Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки за № 171688, № 171689, № 171690, № 171691, № 171692, № 171693, № 171694, № 171695, № 171696, № 171697, № 171698, № 171699, № 171700, № 171701, № 171702, № 171703, № 171704, № 171705, № 171706, № 171707, № 171708, № 171709, № 171710, № 171711, № 171712, № 171713, № 171714.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.07.2020р. співробітниками Державної служби України з безпеки на транспорті проведена перевірка транспортного засобу: марка VOLVO номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить на праві власності ТОВ "Таврія-Транссервіс, ЛТД". За результатами зазначеної перевірки складено АКТ № 228343, в якому зафіксовано, що під час між¬народних перевезень вантажів перевізник не забезпечив у водія на ТЗ VOLVO 12800 НОМЕР_3 наявності щоденних листків обліку режимів праці та відпочинку водія (тахокарта) з 03.07.2020 р. по 30.07.2020р. (за 27 днів), наявність яких передбачено cm. 53 ЗУ "Про ав¬томобільний транспорт", у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" керування транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних листків об¬ліку режимів праці та відпочинку (водія) (тахокарта) з 03.07.2020р. по 30.07.2020р. (за 27 днів).

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято 28 постанов, відповідно до кожного з яких відносно позивача застосовано штраф 680,00 грн. у зв`язку з тим, що ТОВ "Таврія-Транссервіс, ЛТД" допущено порушення Закону України "Про автомобіль¬ний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 11 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", "тахокарти з 03.07.2020р. по 30.07.2020р. (за 27 днів)".

Вважаючи такі постанови протиправними позивач звернувся до суду та оскаржує в межах даного позову одну з зазначених постанов, а саме першу за порядковим номером - № 171687, а також дії відповідача щодо застосування до позивача штрафів за рештою постанов.

Ухвалою від 02.11.2020р. провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відповідачу встановлений 15-ти денний строк з дня вручення ухвали суду для надання відзиву на позовну заяву та зобов`язано відповідача у цей же строк надати до суду асвідчені належним чином копії оскаржуваної постанови та усіх наявних документів на підставі яких її прийнято.

Ухвала суду направлена на адресу відповідача та отримана останнім 04.11.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням №848. Разом з тим, станом на день ухвалення даного рішення відповідач не виконав ухвалу суду щодо надання доказів, як і не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву.

При цьому хвалою від 02.11.2020р. відповідачу роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч.4 ст.159 КАС України).

Ухвалою від 05.11.2020р. відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-Транссервіс, ЛТД" про забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврія-Транссервіс, ЛТД" є власником транспортного засобу VOLVO 12800 ХО.

31 липня 2020 року ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу транспортним засобом VOLVO 12800 ХО.

31 липня 2020 року головними спеціалістами Державної служби України з безпеки на транспорті Рєзановим В.В. та Сидоренко О.Б. на а/д Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь км 712+243 м проведено перевірку транспортного засобу: марка VOLVO номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ТОВ "Таврія-Транссервіс, ЛТД", водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами зазначеної перевірки складено АКТ № 228343 проведення перевір¬ки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання пе-ревезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано що під час між¬народних перевезень вантажів перевізник не забезпечив у водія на ТЗ VOLVO 12800 НОМЕР_3 наявності щоденних листків обліку режимів праці та відпочинку водія (тахокарта) з 03.07.2020 р. по 30.07.2020р. (за 27 днів), наявність яких передбачено cm. 53 ЗУ "Про ав-томобільний транспорт", у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" керування транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних листків обліку режимів праці та відпочинку (водія) (тахокарта) з 03.07.2020р. по 30.07.2020р. (за 27 днів).

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято 28 постанов, відповідно до кожного з яких відносно позивача застосовано штраф 680,00 грн. у зв`язку з тим, що ТОВ "Таврія-Транссервіс, ЛТД" допущено порушення Закону України "Про автомобіль¬ний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 11 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", "тахокарти з 03.07.2020р. по 30.07.2020р. (за 27 днів)".

Не погоджуючись з правомірністю постанови № 171687 від 29.09.2020р. та дій відповідача щодо прийняття постанов, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Приписами ч.1 ст.2 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 р. № 2344-III визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Згідно ст.29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. № 3353-XII до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п.2, 17 п.5 Положення № 103).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п.8 Положення № 103).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі-Порядок 1567).

Відповідно до п.4 Порядку 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14 Порядку № 1567).

Пунктом 21 Порядку № 1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з пунктом 27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З системного аналізу вище наведених положень нормативно-правових актів слідує, що в ході рейдової перевірки посадові особи Укртрансбезпеки та її територіальних органів мають право перевіряти наявність у водіїв визначених Законом України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III документів, на підставі яких здійснюється перевезення автомобільним транспортом, а також в разі виявлення порушень, складати акт та розглядати справи про порушення.

Отже, вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої останньому компетенції та являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб`єкту владних повноважень.

Самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для позивача.

Правові наслідки для позивача несуть акти індивідуальної дії - в даному випадку постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Саме вони мають вплив на його права та інтереси. Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної чи юридичної особи прав або інтересів.

З огляду на вказане, суд зазначає, що вимоги позивача в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дії відповідача із застосування штрафів не підлягають задоволенню через відсутність порушення його прав діями відповідача, а обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не відповідає об`єкту порушеного права, адже штрафи застосовані до нього актами індивідуальної дії постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до положень ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на викладену норму та приймаючи до уваги, що позивачем оскаржується лише постанова №171687 від 29.09.2020р., суд вирішуючи дану справу, надає правову оцінку лише цій постанові.

Отже, як вже зазначалось вище, постановою від 29.09.2020р. №171687 відносно позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 680 грн. за порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

Абзацом 11 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідно до якого за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому передумовою для настання відповідальності є встановлення самого факту правопорушення, що здійснюється у спосіб, передбачений Порядком №1567.

Відповідно до п.п.20, 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як вже зазначалось судом, службовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт №228343 від 31.07.2020р., в якому зафіксовано порушення ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість накладення такого штрафу, наявність порушення позивачем вимог законодавства, за яке його притягнуто до відповідальності, дотримання процедури проведення перевірки, тощо.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закон та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закон та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Таким чином, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Абзацом 11 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідно до якого за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, як зазначено в абзаці 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Як вже зазначалось вище, власником транспортного засобу VOLVO 12800 ХО є ТОВ "Таврія-Транссервіс, ЛТД". Разом з тим, між власником транспортного засобу VOLVO 12800 ХО та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір позички на¬земного самохідного транспортного засобу від 04.05.2020 р., відповідно до якого Позичкодавець (ПОЗИВАЧ) передає, а Корис¬тувач ( ОСОБА_1 ) приймає в тимчасове безоплатне користування строком на 24 місяці наземний самохідний транспортний засіб марки Volvo FH12, 1997 р. випуску, шасі НОМЕР_4 номерний знак НОМЕР_1 .

Транспортний засіб передано відповідно до акту приймання-передачі транспортного засобу від 04.05.2020р.

Відповідачем не надано жодного доказу на спростування вказаного факту.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав суду докази на підтвердження того, що саме позивач був перевізником вантажу 31.07.2020р.

Згідно з статтею 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними.

Частиною 4 статті 828 ЦК України встановлено, що договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобіль колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт.

Автомобільний транспортний засіб колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій.

Відповідно до частини 1.5 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наземні транспортні засоби це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

Підпункт b статті 1 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (дата приєднання Україною 07.09.2005) визначає, що термін автомобіль це будь-який самохідний автотранспортний засіб, що зазвичай використовується для автомобільних перевезень людей чи вантажів або для буксирування дорогами транспортних засобів, що використовуються для перевезення людей чи вантажів; цей термін не охоплює сільськогосподарські трактори;

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким чином, автомобілі належать до наземних самохідних транспортних засобів, а тому допускається можливість укладення між фізичною особою та юридичною особою договору Позички автомобіля для передачі його в користування юридичній особі без нотаріального посвідчення.

Суд враховує, що відповідно до п.2.2 постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про затвердження Правил дорожнього руху», власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Таким чином, судом встановлено, що на момент проведення перевірки транспортного засобу VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_1 (31.07.2020р.), за результатами якої складено акт від 31.07.2020 року №228343, позивач не був перевізником вантажу, який став підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

Доказів зворотного відповідачем до суду не надано.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про те, що відповідачем протиправно прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29.092020р. №171687, відповідно до якої ТОВ «Таврія-Транссервіс, ЛТД» притягнуто до відповідальності та накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 680 грн., згідно з абз.11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Крім того, суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова не містить конкретної норми законодавства, за порушення якої до відповідача застосовано адміністративно-господарський штраф, натомість містить лише назву Закону, а саме «допущено порушення Закону України «Про автомобільний1 транспорт». ».

Пунктом 26 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Відповідно до п.25 Порядку 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про розгляд справи та про присутність уповноваженої особи Товариства при розгляді справи про правопорушення.

У зв`язку з невиконанням відповідачем ухвали суду в частині надання доказів та не наданням відзиву на позовну заяву, суд, в силу вимог ст.162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення та фактично визнав позовні вимоги.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в частині скасування постанови відповідача від 29.09.2020р. №171687.

Таким чином, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-Транссервіс, ЛТД" до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання дій протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-гсоподарського штрафу задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №1711687 від 29 вересня 2020 року, відповідно до якої відносно Товариства з обмеженою відповідальністю " Таврія-Транссервіс, ЛТД " застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (73008, м. Херсон, Бериславське шосе 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-Транссервіс, ЛТД" (пр. Ушакова, 48, м. Херсон, 73003, )судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат.