Справа № 280/3681/19
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 280/3681/19

адміністративне провадження № К/9901/28992/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року у справі №280/3681/19 за позовом Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради звернулося в суд з позовом до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування висновку.

Запорізький окружний адміністративний суд своїм рішенням від 30 жовтня 2019 року відмовив у задоволенні позову.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 11 червня 2020 року скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позов:

- визнав протиправним та скасував висновок Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про результати моніторингу UA-M-2019-07-10-000008 (щодо закупівлі код ДК 021:20-6 Послуги з озеленення територій та утримання зелених насаджень (покіс трави на дільниці №3)).

У своїй касаційній скарзі Східний офіс Держаудитслужби просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року і залишити в силі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2020 року касаційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), а тому, відповідно до частини другої статті 332 КАС України, суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, і наданням її копій з додатками відповідно до кількості учасників справи.

На виконання цієї ухвали та в межах встановленого у ній десятиденного строку, скаржник направив до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження і уточнену касаційну скаргу.

Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду була прийнята 11 червня 2020 року. Разом з тим, скаржник подав касаційну скаргу 29 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

В уточненій касаційній скарзі Східний офіс Держаудитслужби вказує, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції на його адресу не направлявся, а в Єдиному державному реєстрі судових рішень він був оприлюднений лише 1 жовтня 2020 року. Відтак, скаржник вважає, що строк касаційного оскарження має бути поновлений з огляду на те, що він звернувся до Верховного Суду в межах встановленого статтею 329 КАС України строку.

Проте, як вбачається з судових рішень Третього апеляційного адміністративного суду, опублікованих у Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідач знав про розгляд справи №280/3681/19 у суді апеляційної інстанції, оскільки звертався із клопотанням про здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції й подавав відзив на апеляційну скаргу.

Отже, у скаржника було достатньо часу для звернення до суду апеляційної інстанції для отримання інформації про результат розгляду справи та отримання копії рішення. Однак, відповідач нічого про це не зазначає та не надає будь-яких доказів звернення до Третього апеляційного адміністративного суду для отримання такої копії.

З огляду на зазначене, підстави наведені Східним офісом Держаудитслужби для поновлення строку касаційного оскарження не можуть бути визнані Судом поважними.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно наголосити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд вважає за потрібне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

Крім того, в уточненій касаційній скарзі відповідачем так і не були обґрунтовані підстави звернення до Верховного Суду з урахуванням положень статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначається підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

На виконання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, відповідач в уточненій касаційній скарзі, як на підставу для оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року, посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Вказує, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, не послався на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а відтак, зазначена справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики в частині оскарження висновків органів Держаудитслужби, складених за результатами проведених моніторингів публічних закупівель на підставі статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі».

Однак, вказана підстава не є достатньою для звернення до суду касаційної інстанції, у розумінні статті 328 КАС України, з огляду на таке.

Так, згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Слід зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Однак, в уточненій касаційній скарзі, як і в первісній касаційній скарзі, відсутня вказівка на конкретну норму права, яка судом апеляційної інстанції була застосована невірно та щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

Обґрунтування підстав касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду зводиться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення що судом апеляційної інстанції рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

За таких обставин і правового регулювання колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Східним офісом Держаудитслужби на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року у справі №280/3681/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Східного офісу Держаудитслужби на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року у справі №280/3681/19 за позовом Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування висновку.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду