Справа № 240/18479/20
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу строк для надіслання відзиву на адміністративний позов.
Відповідачу надіслана ухвала про відкриття провадження за адресою, зазначеною у позовній заяві, про отримання якої свідчить підпис відповідача у поштовому повідомленні про отримання поштового відправлення 5 листопада 2020 року (а.с.22).
Відповідач вимоги ухвали суду від 28 жовтня 2020 року у частині надіслання відзиву на адміністративний позов не виконав.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Стосовно вимог про стягнення податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, суд зазначає наступне.
Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник пoдатків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, як зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається до контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (стаття 54.1 Податкового кодексу України), не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Відповідачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи від 6 лютого 2018 року (а.с.6-7), в якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 2151,86 грн, яке не сплачено відповідачем у строки, визначені Податковим кодексом України, тому дане зобов`язання має статус податкового боргу.
Крім того, відповідачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи від 4 лютого 2020 року (а.с.8-9), в якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 8100,03 грн, та яке не сплачено відповідачем у строки, визначені Податковим кодексом України, тому дане зобов`язання має статус податкового боргу.
Стосовно вимог про стягнення військового збору, суд зазначає наступне.
Відповідачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи від 6 лютого 2018 року (а.с.6-7), в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 179,32 грн та яке не сплачено у строки, визначені Податковим кодексом України.
Крім того, відповідачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи від 4 лютого 2020 року (а.с.8-9), в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 675,00 грн та яке не сплачено в строки, визначені Податковим кодексом України, тому дане зобов`язання має статус податкового боргу.
З огляду на що, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати військового збору в сумі 854,32 грн.
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Головним управлінням ДФС у Житомирській області, відповідно до положень статті 59 Податкового кодексу України на адресу ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога форми «Ф» від 26 лютого 2018 року №407-55 на суму 3062,55 грн (а.с.10).
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підставі наведеного, а також те, що на час розгляду справи заборгованість не сплачена, суд задовольняє адміністративний позов.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін