Справа № 756/7158/20
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

16.11.2020 Справа № 756/7158/20
Унікальний № 756/7158/20
Провадження № 2-а/756/209/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції у місті Києві 2 батальйону 7 роти Похольчука Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вище зазначеним позовом, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ №2669234 від 11 червня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 червня 2020 року відповідачем старшим лейтенантом Управління патрульної поліції у місті Києві Похольчуком О.О. складено щодо нього оскаржувану постанову за порушення п.8.4. «г» Правил дорожнього руху, здійснив, розворот ліворуч. Посилаючись на те, що оскаржувану постову підписав ОСОБА_2 , проте прийняв її ОСОБА_3 , а також відсутність доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, просить суд скасувати оскаржувану постанову.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі протоколу від 19 червня 2020 року матеріали адміністративного позову передано в провадження судці Яценко Н.О.

Згідно ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, звертаючись до суду з позовом просив проводити розгляд справи без виклику сторін, а тому враховуючи дане клопотання суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідачі, не скористались правом надати відзив на позовну заяву в порядку ст.47 КАС України, у встановлений судом 15-денний строк з дня отримання позову й ухвали про відкриття провадження. Згідно зворотного поштового повідомлення копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження відповідачі отримали 29 вересня2020 року. В судове засідання відповідачі не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином та своєчасно, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, за наявними в справі доказами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як видно з тексту оскаржуваної постанови серії ЕАМ №2669234 від 11 червня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В постанові зазначено, що 11 червня 2020 року об 11.24 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Жилянська,89 в м.Києві здійснив розворот ліворуч, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «рух прямо», чим порушив п.8.4 «г» ПДР України (а.с.5).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.6 ст.121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно законодавством.

Так, диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 8.4 «г» Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження. До наказових знаків 4.1 належить знак «рух прямо».

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем до суду не надіслано будь-яких належних та допустимих доказів фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху, які могли б спростовувати твердження позивача про дотримання ним правил дорожнього руху. А саме довести наявність на місці вчинення правопорушення відповідних дорожніх знаків та докази порушення них водієм ОСОБА_1 .

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи сукупність викладених обставин та недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Що стосується твердження позивача про підпис вчиненій на оскаржуваній постанові не особою, яка склала постанову, суд не може визнати дане посилання обґрунтованим. Суд не наділений спеціальними знаннями для встановлення відповідності підпису певній особі, клопотання про призначення експертизи позивачем не заявлено.

На підставі ухвали суду від 26 червня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 420,40 грн.(а.с. 16,22).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В порядку розподілу судових витрат стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 247, 251, 283,284 КУпАП, ст.9,76-78, 244-246, 257, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції у місті Києві 2 батальйону 7 роти Похольчука Олександра Олександровича (адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Н.Ополчення, 9), Управління патрульної поліції у місті Києві (адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Н.Ополчення, 9) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ №2669234 від 11 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя Яценко Н.О.