Справа № 420/11910/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, рішення №75 від 25.09.2020 року в частині незаконного обмеження заробітної плати, з якої проведено розрахунок пенсії, як такі, що порушують конституційні права позивача на пенсійне забезпечення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з метою відновлення права позивача на соціальний захист - провести перерахунок пенсії у повному, передбаченому ст. 50-1 Закону країни «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, (в редакції, чинній на час виходу на пенсію), в розмірі 90% з середнього заробітку без обмежень заробітної плати з якої проводиться розрахунок пенсії з посади Першого заступника прокурора Одеської області, без обмежень граничного розміру пенсії з 13 грудня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Відділом з питань перерахунку пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства ГУП ФУ в Одеській області проведено позивачу перерахунок пенсії з обмеженням заробітної плати до 42100,00 грн замість 57976,98 гривень, згідно довідки прокуратури Одеської області від 04.03.2020 за № 3 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, обчисленої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України.

Позивач вважає дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо перерахунку призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру» пенсії з обмеженнями у розмірі заробітної плати протиправними та такими, що грубо порушують вимоги законодавства України та права, гарантовані Конституцією України.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 09.11.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного провадження позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку ст. 262 КАС України).

Ухвалою суду від 09.11.2020 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

01.12.2020 року за вх. № 51047/20 від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтовання якого зазначено, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 року по справі №420/4828/20, яка набрала законної сили 18.09.2020 року, здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно довідки про заробітну плату (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої прокуратурою Одеської області від 04.03.2020 року №3 з урахуванням раніше проведених виплат з 13.12.2019 року. Розмір пенсії в сумі 38318,00 грн. нараховано на жовтень поточного року. Суму доплати 86734,36 грн. за період з 13.09.2020 р. по 30.09.2020 р. включено до реєстру судових рішень. Отже, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення суду та в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

З 28.03.2002 року ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789, в редакції, чинній на час виходу на пенсію, розмір якої обчислюється із 90% від заробітку.

05 березня 2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення/перерахунку пенсії, в якій просив зробити йому перерахунок пенсії на підставі довідки Прокуратури Одеської області про заробітну плату від 04 березня 2020 року № 3 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Відділом з питань перерахунку пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Одеській області за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення від 05.03.2020 року № 2263 про відмову у перерахунку пенсії. В обґрунтуванні такого рішення пенсійний орган зазначив, що право на перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно з довідкою про заробітну плату позивач не має, оскільки відповідно до п.20 ст. 86 Закону № 1697-УІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час на виконання рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 зміни у статтю 86 Закону № 1697-УІІ не внесені, тому підстави для перерахунку відсутні

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив його у суді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 420/4828/20, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 06.03.2020 року № 754/03-18 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 05.03.2020 року № 2263 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 14.12.2019 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, в розмірі зазначеному у постанові Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої прокуратурою Одеської області від 04.03.2020 року № 3 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року та ухвалено постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.03.2020 року № 754/03-18 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.03.2020 року № 2263 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, починаючи з 13.12.2019 року, здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої прокуратурою Одеської області від 04.03.2020 року № 3, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У вересні позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із зверненням щодо виконання рішення суду.

Листом від 05.10.2020 року №9126-8983/З-02/8-1500/20 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивача, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 року, здійснено перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки від 04.03.2020 року № 3 з 13.12.2019 року. Розмір пенсії в сумі 38318,00 грн. нараховано на жовтень поточного року. Суму доплати 86734,36 за період з 13.09.2020 року по 30.09.2020 року включено до реєстру судових рішень.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону від 14.10.2014 № 1697-VII попередній Закон від 05.11.1991 № 1789-XІІ із змінами частково втратив чинність, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст. 50-1.

Законом України від 02.03.2015 № 213-VII внесені зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ, а саме частиною 15 цієї статті визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз вказаних вище правових норм вказує на те, що нова редакція ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ суттєво звужує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності новою редакцією.

Також, абзацом 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана редакція абзацу 6 ч. 15 ст. 86 Закону України ,,Про прокуратуру № 1697-VII викладена внаслідок внесення змін згідно із Законом України від 24.12.2015 № 911- VIIІ ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 01.01.2016.

При цьому, згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIIІ дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 1 січня 2016 року.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI (в редакції Закону України від 24.12.2015 року №911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно, зокрема, до Закону України "Про прокуратуру" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ ,,Прикінцеві та перехідні положення Закону від 08.07.2011 № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Поряд з цим, статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон Держави також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на їх забезпечення, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 3 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V, яка набрала чинності з 1 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Згідно статті 12 Хартії з метою забезпечення ефективного здійснення права на соціальне забезпечення Сторони зобов`язуються, зокрема, започаткувати систему соціального забезпечення або підтримувати її функціонування; підтримувати систему соціального забезпечення на задовільному рiвнi, принаймні на такому, який дорівнює рівню, необхідному для ратифікації Європейського кодексу соціального забезпечення; вживати заходів шляхом укладання відповідних двосторонніх i багатосторонніх угод або в інший спосіб i відповідно до умов, визначених у таких угодах, для забезпечення, серед іншого, рівності між їхніми власними громадянами та громадянами інших Сторін у тому, що стосується прав на соціальне забезпечення, включаючи збереження пільг, які надаються законодавством про соціальне забезпечення, незалежно від пересування захищених осіб по територіях держав Сторін.

Крім того, згідно із зобов`язаннями, які взяті відповідно до статей 4, 6 та 14 Угоди про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (ратифікована згідно із Законом України №1678-VII від 16 вересня 2014 року), Україна прагне зміцнення поваги до демократичних принципів, верховенства права та доброго врядування; забезпечує стабільність і дієвість демократичних інституцій; гарантує права людини і основоположні свободи, а також дбає про зміцнення судової влади та підвищення її ефективності.

У статті 420 Угоди також передбачено досягнення таких цілей як покращення якості людського життя, а також посилення рівня соціального захисту та модернізації систем соціального захисту, зокрема щодо якості, доступності та фінансової стабільності.

Згідно з позицією Конституційного Суду України, яка висловлена у рішенні від 4 червня 2019 року №2-р/2019 (пункти 3.1 та 3.2 мотивувальної частини) до основних обов`язків держави належить забезпечення реалізації громадянами соціальних, культурних та економічних прав; гарантування державою конституційного права на соціальний захист є однією з необхідних умов існування особи і суспільства; рівень соціального забезпечення в державі має відповідати потребам громадян, що сприятиме соціальній стабільності, забезпечуватиме соціальну справедливість та довіру до держави; гарантування державою цих прав, у тому числі права на пенсійне забезпечення як складової конституційного права на соціальний захист, має здійснюватися на основі Конституції України та у спосіб, що відповідає їй. Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012). За будь-яких обставин сутність права на пенсійне забезпечення як складової конституційного права на соціальний захист не може бути порушена, а законодавче регулювання у цій сфері має відповідати принципам соціальної держави. Конституційний Суд України наголошував на необхідності дотримання вказаних принципів, зокрема, у Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011. Держава Україна, як учасниця Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, визнає право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування, і може встановлювати тільки такі обмеження цього права, які визначаються законом, і лише остільки, оскільки це сумісно з природою зазначеного права, і виключно з метою сприяти загальному добробуту в демократичному суспільстві.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Людина вступає в пенсійні правовідносини для реалізації свого права на отримання пенсійного забезпечення і такі відносини, за загальним правилом, мають безстроковий характер.

Пенсія за віком призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу та розміру заробітної плати, яку вона отримувала, та, відповідно відрахувань до спеціального фонду.

Тобто, пенсія за віком - це свого роду "державний депозит" (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2002 року отримує пенсію за вислугу років згідно із розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати.

Так, позивачу пенсія за вислугою років призначена у порядку та на підставі частини 1 та 12 ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Ці норми набрали чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років. Оскільки, позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія була призначена до 01.01.2016 (а саме 09.02.2010), то відповідно до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом № 1697-VІІ.

Таким чином, новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами від 02.03.2015 № 213- VII, від 28.12.2014 № 76-VIII та від 14.10.2014 № 1697-VII, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).

Відтак, у даному випадку до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, оскільки такі звужують його права.

Також, слід зазначити, що 18.02.2020 Офіс Генерального прокурора звернувся до Міністерства соціальної політики України з листом №21-698вих20 для погодження порядку проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019. У додатку 1 до вказаного листа визначено форму довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Листом від 21.02.2020 за №2690/0/2-20/54 Міністерство соціальної політики України погодило порядок дій, запропонований у листі Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 року №21-698вих20.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якою особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

При цьому, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Із заявами щодо перерахунку пенсії за вислугою років, позивач звернувся до відповідача в березні 2020 року.

Рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 ухвалено 13.12.2019.

Відповідно до частини другої статті 52 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься в статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 № 2136-VIII.

У пункті 2 резолютивної частини Рішення № 7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 13.12.2019.

Отже, Закон №1697-VII з 13.12.2019 не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Крім того, Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 420/4828/20, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 06.03.2020 року № 754/03-18 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 05.03.2020 року № 2263 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 14.12.2019 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, в розмірі зазначеному у постанові Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої прокуратурою Одеської області від 04.03.2020 року № 3 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року та ухвалено постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.03.2020 року № 754/03-18 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.03.2020 року № 2263 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, починаючи з 13.12.2019 року, здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої прокуратурою Одеської області від 04.03.2020 року № 3, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили з 18.09.2020 року.

Вказаними судовими рішення встановлено право позивача на перерахунок пенсії з 13.12.2019 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року в частині стягнення пенсії за один місяць, ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за один місяць в сумі 52179,28 грн., проте з обмеженням її максимального розміру до 29275,81 грн.

Також, з матеріалів пенсійної справи вбачається, що Головним управлінням пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 42100,00 середньомісячного заробітку, що є значно меншим ніж зазначено в Довідці №3 від 04.03.2020 року.

Судом встановлено, що 17.11.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки №3 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, виданою Одеською обласною прокуратурою 05.11.2020 року, відповідно до якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами чинними на 11.09.2020 року за відповідною посадою першого заступника прокурора області становить 86517,66 грн.

23.11.2020 року Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки №3 від 05.11.2020 року.

Згідно вказаного перерахунку, розмір пенсії позивача з надбавками становить 52352,85 грн., проте до виплати нараховано 29340,81 грн з урахуванням обмежень її максимальним розміром.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незаконного обмеження заробітної плати ОСОБА_1 , з якої проведено розрахунок пенсії позивача з 13.12.2019 року.

За приписами статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

З огляду на встановлення під час розгляду справи протиправність дій пенсійного органу щодо не проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 90% з середнього заробітку без обмежень граничного розміру пенсії з 13 грудня 2019 року, з метою належного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 05.11.2020 року № 3 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

В даному випадку, задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незаконного обмеження заробітної плати ОСОБА_1 , з якої проведено розрахунок пенсії позивача з 13.12.2019 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 05.11.2020 року №3 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір".

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незаконного обмеження заробітної плати ОСОБА_1 , з якої проведено розрахунок пенсії позивача з 13.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 05.11.2020 року № 3 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили, відповідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , телефон: НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, , телефон: 728 29 90, електронна пошта: )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.