Справа № 753/8813/19
Суддя: Колесник О. М.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8813/19
провадження № 2-а/753/91/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ЯЦЕНКА ЮРІЯ ВЯЧЕСЛАВОВИЧА про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з адміністративним позовом та просить суд визнати дії державного виконавця Шабанова В.В. неправомірними, постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16.04.2019 року ВП №52942082 про накладення штрафу на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у розмірі 5 100 грн., скасувати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУ юстиції у м. Києві Шабанова В.В. від 16.04.2019 р. ВП №52942082 накладено на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат штраф у розмірі 5 100 грн. Позивач зазначену постанову вважає незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню. В постанові про накладення штрафу виконавець посилається на ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Виконати рішення Дарницького районного суду м. Києва за виконавчим листом №2а-514/12 від 21.11.2016 р. а саме: здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік ОСОБА_2 як особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, центр не має можливості через поважні причини, а саме - відсутність бюджетних призначень на вказані цілі.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні представник позивача Палажчук Т.М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду справи встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шабановим В.В. від 16.04.2019 року ВП №52942082 накладено на боржника Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі Центр) штраф на користь держави у розмірі 5 100 грн. у зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2012 року та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2013 року зобов`язано Центр виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, державним виконавцем може бути винесено постанову про накладення штрафу виключно у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Перелік причин, які можуть визнаватися поважними Законом України «Про виконавче провадження» - не встановлений.

У зв`язку з цим суд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність у боржника поважних причин невиконання в строки судового рішення, керується власним переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні приєднаних до матеріалів справи доказів.

Суд вважає, що оскаржувана постанова відповідача не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» й підлягає скасуванню із наступних правових підстав.

Органи державної влади, відповідно до ст.19 Конституції України, зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного Бюджету України, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 цього Кодексу розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

На неодноразові звернення Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Міністерства соціальної політики України, як головного розпорядника бюджетних коштів проведення фінансування для погашення заборгованості за рішенням суду, зазначено що бюджетні призначення на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту населення в ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік» Міністерству не передбачено, відповідні видатки не зазначені цілі не затверджувалися у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм.

Кабінетом Міністрів України з метою реалізації пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» прийнято постанову від 03.09.2014 №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

Відповідно до зазначеного порядку виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішеннями суду, що набрали законної сили, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, установа, організація або юридична особа примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, які видані або ухвалені до 01.01.2013 р., подаються до органів державної виконавчої служби для здійснення їх обліку, інвентаризації та подальшої передачі органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості.

В постанові Верховного Суду України від 02.02.2016 року по справі №750/11723/13а та від 22.11.2016 року по справі №2а-499/10 йдеться про те, що не виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів із за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин та накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зважаючи на виконання рішення суду, у державного виконавця не було правових підстав для застосування до сторони виконавчого провадження - боржника застосованої санкції - накладення штрафу.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищевказаних положень норм закону, суд приходить до висновку про те, що встановлений факт наявності в діях відповідача, як суб`єкта владних повноважень, протиправних дій. Відтак судом встановлена неправомірність його дій, як такого, що діяв не у відповідності до чинного законодавства, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 77, 159, 243-245, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанова В.В. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 16.04.2019 року у виконавчому провадженні ВП №52942082 неправомірними.

Скасувати постанову про накладення штрафу від 16.04.2019 року державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанова В.В. у виконавчому провадженні ВП №52942082.

Стягнути з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК