Справа № 200/10538/18-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 200/10538/18-а

адміністративне провадження № К/9901/25006/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Виконавчого комітету Новодонецької селищної ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року (суддя Чучко В.М.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року (судді: Блохін А.А., Геращенко І.В., Сіваченко І.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новодонецької селищної ради, третя особа Комунальне підприємство "Новодонецьксервіс", про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Новодонецької селищної ради (далі виконком, відповідач) про визнання протиправним та нечинним рішення виконкому від 13 червня 2018 року № 51 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій смт Новодонецьке" (далі - спірне рішення), зобов`язання уповноваженої особи Новодонецької селищної ради невідкладно опублікувати резолютивну частину постанови суду у виданнях, в яких було офіційно оприлюднено оскаржуваний нормативно-правовий акт, після набрання постановою законної сили.

Позивач вважає спірне рішення незаконним, оскільки:

- споживачі були позбавлені можливості ознайомлення зі спірним рішенням від 13 червня 2018 року № 51, у зв`язку із відсутністю повної та обґрунтованої інформації, яка мала бути розміщена в кожному будинку, тобто відповідач не довів до відома споживачів про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін і тарифів, не надав можливості надати свої зауваження та пропозиції;

- ціна витрат по складовому тарифу штучно завищена через необґрунтоване завищення площі будинків через те, що плата за житлово-комунальні послуги (далі - ЖКП) нараховується на 1 м2 житлової площі;

- при розрахунку витрат на поточний ремонт не враховано поверховість житлових будинків, наявність чи відсутність підвальних, горищних приміщень, вид сходових маршів, наявність чи відсутність мереж теплопостачання у житлових будинках;

- при розрахунку витрат на обслуговування мереж не враховано поверховість житлових будинків, наявність чи відсутність взагалі таких мереж, наявність чи відсутність таких мереж в підвальних чи горищних приміщеннях житлових будинків, вид мереж - пластикові чи металеві;

- до складу тарифу на утримання будинків та прибудинкових територій безпідставно включена послуга - "прибирання прибудинкових територій", яка повинна фінансуватися за рахунок бюджетних програм громади;

- витрати на підготовку житлових будинків до осінньо-зимового періоду встановлені без врахування поверховості будинків, капітальності споруд, наявності чи відсутності підвальних приміщень;

- до складу тарифу на ЖКП незаконно включено послугу з "Видачі довідок", яка не передбачена діючим законодавством та фактично нав`язана споживачам;

- у розрахунку витрат на освітлення місць загального користування вказано норматив споживання електроенергії на 100 м2 загальної площі багатоквартирного будинку, проте плата за використану електроенергію без врахування показів засобу обліку не допускається;

- витрати на обслуговування димовент-каналів розрахована з урахуванням штучно завищеної площі житлових будинків, а тому витрати на виробництво цієї послуги потребують перерахування.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Новодонецької селищної ради № 51 від 13 червня 2018 року "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій смт. Новодонецьке", з моменту набрання рішенням суду законної сили. Зобов`язано виконавчий комітет Новодонецької селищної ради опублікувати резолютивну частину даного рішення у виданні, в якому було офіційно оприлюднено рішення виконавчого комітету Новодонецької селищної ради № 51 від 13 червня 2018 року, після набрання рішенням суду законної сили.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про економічну необґрунтованість розроблених тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не наведено їх обґрунтованість належними та допустимими доказами.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі скаржник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові повністю.

Скаржник стверджує, що рішення судів попередніх інстанцій є незаконними та необґрунтованими, оскільки суди з`ясовували обставини, які не є предметом позову та не повно і всебічно розглянути питання, які поставлені у позові. Судами не надано оцінку усім доказам та не з`ясовано всі обставини справи, а саме: щодо яких конкретно будинків були відсутні технічні паспорти, щодо яких конкретно будинків неправильно визначено площу прибудинкової території, тому що тарифи встановлюються щодо кожного будинку окремо.

Також скаржник зазначає про те, що судами не враховано той факт, що відповідачем інформація про зміну тарифу була розміщена на дошках оголошення та інформаційних стендах, а також у друкованому виданні міськрайонна газета «Новий шлях» та на офіційному сайті Добропільської міської ради з відповідними розрахунками до складу тарифу.

Позиція інших учасників справи.

Від позивача до суду надійшов відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому він просить залишити без задоволення касаційну скаргу відповідача, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Рух касаційної скарги.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, визначено колегію суддів для розгляду цих касаційних скарг у наступному складі: суддя - доповідач - Желєзний І.В., судді: Берназюк Я.О., Саприкіна І.В.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Виконавчого комітету Новодонецької селищної ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року № 62/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл у зв`язку з настання обставин, які унеможливлюють участь судді-доповідача Желєзного І.В. у розгляді справ, категорії яких віднесені до спеціалізації іншої палати.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, визначено колегію суддів для розгляду цих касаційних скарг у наступному складі: суддя - доповідач - Шишов О.О., судді: Дашутін І.В., Яковенко М.М.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року № 1809/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл у зв`язку з настання обставин, які унеможливлюють участь судді-доповідача Шишова О.О. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 21 вересня 2020 року № 12).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад суду: суддя - доповідач Загороднюк А. Г., судді: Єресько Л. О., Соколов В. М.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 28 грудня 2020 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи.

13 червня 2018 року Виконавчим комітетом Новодонецької селищної ради прийнято рішення №51 про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій смт Новодонецьке (т. 1 а.с. 49-50).

Додатками до цього рішення є: тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій житлового фонду смт Новодонецьке; перелік та періодичність надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що виконують підприємства з експлуатації та обслуговування житла в межах встановлених тарифів; перелік робіт, що виконуються за рахунок коштів мешканців квартир та положення про проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у разі ненадання або надання не в повному обсязі (т.1 а.с. 51-59).

Спірне рішення прийнято на підставі пояснювальної записки КП "Новодонецьксервіс" про намір здійснити зміну діючих тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (т. 2 а.с. 136-138).

Тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій визначені окремо за кожним будинком залежно від запланованого обсягу, періодичності робіт і технічних характеристик будинку та розраховані КП "Новодонецьксервіс" на підставі актів огляду прибудинкової території та технічних паспортів на квартири (т. 2 а.с. 169-250, т. 3 а.с. 1-250, т. 4 а.с. 2-14).

02 квітня 2018 року між КП "Новодонецьксервіс" (Балансоутримувач) та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) укладено договір № 08-04/2018 про надання послуг з утримання житлових будинків та прибудинкових територій, предметом якого є тимчасова (на час проведення конкурсу) передача Балансоутримувачем Виконавцю функції з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг, перелік і вартість яких затверджено рішенням виконкому Новодонецької селищної ради від 21 грудня 2011 року №146 "Про користування тарифами на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій смт Новодонецьке, затверджених рішенням Добропільської міської ради від 09 квітня 2008 року №270. Вартість послуг виконавця: грошові кошти від квартиронаймачів, власників квартир за отримані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, оплата експлуатаційних витрат орендарями та власниками нежитлових приміщень. Договір діє до 01 квітня 2021 року (т. 2 а.с. 161-162).

Розпорядження Новодонецького селищного голови від 10 квітня 2018 року № 35-Од "Про внесення доповнень до розпорядження селищного голови від 15 грудня 2017 року № 96-Од", до розпорядження від 15 грудня 2017 року № 96-Од внесено зміни в частині доповнення проєктом рішення виконавчого комітету Новодонецької сільської ради "Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", ціллю прийняття проєкту є встановлення економічно обґрунтованих тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, строк підготовки проєкту - ІІ-ІІІ квартал 2018 року (т. 1 а.с. 103 - 104).

Вказані зміни опубліковані у Добропільській міськрайонній газеті "Новий шлях" за 12 квітня 2018 року № 15 (11088) (а.с. 105), та на сайті Добропільської міської ради (скріншот веб-сайту, т. 1 а.с. 110).

Згідно з листом Комунального підприємства "Новодонецьксервіс" від 13 квітня 2018 року № 01-10/36/1 (т. 1 а.с. 106), останнім здійснені розрахунки витрат на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком, і направлено на розгляд до міського голови, та 05 квітня 2018 року на дошках оголошень смт Новодонецьке було розміщено повідомлення про намір здійснити зміну тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій смт Новодонецьке.

До листа доданий аналіз регуляторного впливу проєкту рішення виконкому Новодонецької селищної ради "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій смт Новодонецьке" у якому, зокрема, зазначено, що рівень діючих тарифів на утримання будинків та прибудинкових територій нижчий від економічно обґрунтованих витрат на їх надання і не забезпечує покриття фактичних витрат на цю послугу. Зазначена проблема не може бути розв`язана за допомогою ринкових механізмів і потребує місцевого регулювання (т. 1 а.с. 107-109).

19 квітня 2018 року в Добропільській міськрайонній газеті "Новий шлях" № 16 (11089) (т. 1 а.с. 119-120) відповідачем опубліковано проєкт рішення "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій смт Новодонецьке", разом з аналізом регуляторного впливу проєкту рішення виконкому Новодонецької селищної ради "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій смт Новодонецьке", виготовленим КП "Новодонецьксервіс".

Додатково у вказаній газеті також було зазначено про те, що зауваження та пропозиції щодо проєкту вказаного рішення приймаються за адресою: 85010, смт Новодонецьке, м. Добропілля, Донецької обл., вул. Благовісна, 3.

Відповідачем опубліковано рішення від 13 червня 2018 року № 51 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій смт. Новодонецьке" в Добропільській міськрайонній газеті "Новий шлях" від 26 квітня 2018 року № 17 (т. 1 а.с. 121-122).

Додатково наведене рішення також опубліковане на сайті Добропільської міської ради (скріншот веб-сайту, т. 1 а.с. 123-124).

Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі щодо меж касаційного перегляду, унесені зміни.

Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 15 січня 2020 року №460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначається статтею 242 КАС України, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» (далі - Закон №280/97-ВР; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 11 Закону №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема власні (самоврядні) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, які встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України), транспортні та інші послуги.

Частиною шостою статті 59 Закону №280/97-ВР передбачено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" №1875 - IV від 24 червня 2004 року (далі - Закон №1875 - IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Також вказані правовідносини регулюються Законом України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII), який набрав чинності 10 грудня 2017 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 2189-VIII "державна політика у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується на таких принципах:

1) забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів;

2) створення та підтримання конкурентного середовища при виробленні та наданні житлово-комунальних послуг, забезпечення контролю у сфері діяльності природних монополій;

3) забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування, досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на виробництво таких послуг;

4) регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги у випадках, визначених законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей;

5) забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку споживача, місцезнаходження та форми власності юридичних осіб тощо;

6) дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг.

Предметом оскарження у цій справі є рішення виконкому від 13 червня 2018 року № 51 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій смт Новодонецьке".

Суди попередніх інстанцій, повинні були дослідити вказане рішення на предмет дотримання відповідачем процедури його прийняття та економічної обґрунтованості тарифів, які встановлені цим рішенням.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність вказаного рішення, оскільки відповідачем було порушено процедуру його прийняття. Також, за висновками судів, відповідачем не надано доказів до суду обґрунтованості тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території саме в тих розмірах, які вказані у додатках до спірного рішення: яким чином вони розраховані, які саме показники та чинники приймалися відповідачем та третьою особою до уваги при розрахунку наведених тарифів, і т.ін.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому від 13 червня 2018 року № 51 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій смт Новодонецьке" встановлено тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій житлового фонду смт Новодонецьке, згідно додатку 1; встановлено перелік та періодичність робіт, що виконуються підприємствами, які надають послуги з утримання житлового фонду, згідно додатку 2; встановлено перелік робіт, що виконуються за рахунок коштів мешканців квартир та положення про проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у разі ненадання або надання не в повному обсязі, згідно додатку 4.

Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Тарифи на житлово-комунальні послуги в Україні формуються та встановлюються на підставі вимог чинного законодавства та нормативно-правової бази.

Судами попередніх інстанцій застосовано норми Закону України №1875 - IV від 24 червня 2004 року "Про житлово-комунальні послуги" та зроблено висновок про те, що виконавчий комітет Новодонецької селищної ради, як орган місцевого самоврядування, мав законодавчо закріплене право затверджувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в смт Новодонецьке, яке було ним реалізоване 13 червня 2018 року, шляхом прийняття оскаржуваного рішення № 51.

Верховний Суд зазначає, що 10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII).

Пунктом 1 Розділу VI «Перехідних положень» Закону № 2189-VIII визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01 травня 2019 року, крім:

статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту "б" підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 01 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 4 Закону № 2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Статтею 5 № 2189-VIII визначено, що до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Тобто із введенням в дію з 10 червня 2018 Закону України від 09 листопада 2017 року №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" суттєво змінено систему взаємовідносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг та визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг і такої послуги, як утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не передбачено. Натомість визначено послугу з управління багатоквартирним будинком, яка визначається за згодою сторін.

Судами попередніх інстанцій не враховано приписи Закону 2189-VIII та не досліджено чи мав повноваження виконавчий комітет станом на 10 червня 2018 року встановлювати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з урахуванням змін до законодавства, що зазначені вище.

Оскільки вказані обставини залишилися поза межами дослідження судів як першої так і апеляційної інстанції, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність його висновків в цілому по суті спору.

За наведених обставин, Верховний Суд приходить до висновку, що висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на неповно встановлених обставинах справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Згідно частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки щодо розподілу судових витрат.

З огляду на результат касаційного розгляду, витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 351, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Виконавчого комітету Новодонецької селищної ради задовольнити частково.

2. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі № 826/6973/15 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді Л.О. Єресько

В.М. Соколов