Справа № 160/8015/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року Справа № 160/8015/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняМаксімова А.С.
представника позивача Тоцької Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Офісу великих платників податків ДФС до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов державного виконавця,-
15 липня 2020 року Офіс великих платників податків ДФС звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:
скасувати постанови головного державного виконавця в межах ВП №60912375 Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24 грудня 2019 року (вхідний номер Офісу ВПП ДПС 7555/9) отримано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження №60912375/5 від 19.12.2019 року, якою зобов`язано Офіс ВПП ДФС виконати рішення суду, яке набрало законної сили у справі №804/3797/18 протягом 10 днів з дня отримання вищезазначеної постанови, а саме: зобов`язано Офіс ВПП ДФС поновити з 13.04.2018 року дію Договору про визнання електронних документів №2800001 від 29.11.2017 року, укладеного з ПрАТ «ДКХЗ» шляхом приєднання за заявою про приєднання від 13 квітня 2018 року.
Також позивач отримав постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 19.12.2019 року та постанову про стягнення виконавчого збору від 19.12.2019 р.
Однак, позивач стверджує, що виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду неможливо.
Враховуючи неможливість виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 р. за виконавчим листом від 21.10.2019 р. в межах виконавчого провадження №60912375, відкритого постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 19.12.2019 р., позивач вважає, що вчинення будь-яких виконавчих дій в адресу Офісу ВПП ДФС, зокрема прийняття державним виконавцем постанов від 19.12.2019 р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору за таких обставин є неправомірним.
Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи та надано відповідачу час подати відзив на позов.
28 вересня 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Відповідач відзив на позов не надав. про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На вимогу суду відповідач направив копії матеріалів виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справи за наявними матеріалами.
Останнє судове засідання у справі відбулось 10 грудня 2020 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 804/3797/18 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії були задоволені, а саме суд вирішив:

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо припинення (розірвання) Договору про визнання електронних документів №2800001 від 29.11.2017 року, укладеного з Приватним акціонерним товариством Дніпровський коксохімічний завод за Заявою від 13 квітня 2018 року шляхом приєднання.

Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби поновити з 13.04.2018 року дію Договору про визнання електронних документів №2800001 від 29.11.2017 року, укладеного з Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод" шляхом приєднання за заявою про приєднання від 13 квітня 2018 року.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо відмови у прийнятті податкових накладних Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод", а саме: №166 від 29.03.2018р., №167 від 28.03.2018р., №169 від 25.03.2018р., №171 від 28.03.2018р., №172 від 26.03.2018р., №165 від 30.03.2018р., №170 від 27.03.2018р., №168 від 31.03.2018р., №173 від 31.03.2018р., №180 від 31.03.2018р., №182 від 22.03.2018 р., №183 від 22.03.2018 р., №184 від 28.03.2018 р., №185 від 23.03.2018 р., №186 від 23.03.2018 р., №187 від 24.03.2018 р., №188 від 26.03.2018 р., №189 від 27.03.2018 р., №190 від 27.03.2018 p., №191 від 27.03.2018 p., №192 від 28.03.2018p., №193 від 28.03.2018 p., №194 від 23.03.2018 p., №195 від 29.03.2018 p., №196 від 31.03.2018 p., №197 від 31.03.2018 p., №198 від 31.03.2018 p., №199 від 22.03.2018 p., №200 від 22.03.2018 p., №201 від 22.03.2018 p., №202 від 22.03.2018 p., №203 від 31.03.2018p., №204 від 31.03.2018 p., №205 від 31.03.2018 p., №206 від 31.03.2018 p., №207 від 31.03.2018p., №208 від 31.03.2018 p., №209 від 31.03.2018 p., №210 від 31.03.2018 p., №212 від 22.03.2018 p., №213 від 21.03.2018 p., №214 від 31.03.2018 p., №215 від 30.03.2018 p., №216 від 30.03.2018 p., №217 від 23.03.2018 p., №218 від 31.03.2018 p., №219 від 31.03.2018p., №220 від 31.03.2018 p., №221 від 31.03.2018 p., №222 від 31.03.2018 p., №223 від 31.03.2018p.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати податкові накладні, складені Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод" в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: №166 від 29.03.2018р., №167 від 28.03.2018р., №169 від 25.03.2018р., №171 від 28.03.2018р., №172 від 26.03.2018р., №165 від 30.03.2018р., №170 від 27.03.2018р., №168 від 31.03.2018р., №173 від 31.03.2018р., №180 від 31.03.2018р., №182 від 22.03.2018 p., №183 від 22.03.2018 p., №184 від 28.03.2018 p., №185 від 23.03.2018 p., №186 від 23.03.2018 p., №187 від 24.03.2018 p., №188 від 26.03.2018 p., №189 від 27.03.2018 p., №190 від 27.03.2018 p., №191 від 27.03.2018 p., №192 від 28.03.2018 p., №193 від 28.03.2018 p., №194 від 23.03.2018 p., №195 від 29.03.2018p., №196 від 31.03.2018 p., №197 від 31.03.2018 p., №198 від 31.03.2018 p., №199 від 22.03.2018 p., №200 від 22.03.2018 p., №201 від 22.03.2018 p., №202 від 22.03.2018 p., №203 від 31.03.2018 p., №204 від 31.03.2018 p., №205 від 31.03.2018 p., №206 від 31.03.2018p., №207 від 31.03.2018 p., №208 від 31.03.2018 p., №209 від 31.03.2018 p., №210 від 31.03.2018 p., №212 від 22.03.2018 p., №213 від 21.03.2018 p., №214 від 31.03.2018 p., №215 від 30.03.2018 p., №216 від 30.03.2018 p., №217 від 23.03.2018 p., №218 від 31.03.2018p., №219 від 31.03.2018 p., №220 від 31.03.2018 p., №221 від 31.03.2018 p., №222 від 31.03.2018 p., №223 від 31.03.2018 р. і вважати їх прийнятими та зареєстрованими днем її фактичного отримання протягом операційного дня - 15 квітня 2018 року.

09 січня 2019 року позивач по даній справі звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 р. апеляційну скаргу було повернуто скаржнику.

Відділом примусового виконання рішень Управління державної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на виконання виконавчого листа №804/3797/18, 19 грудня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60912375/5, якою зобов`язано Офіс ВПП ДФС виконати рішення суду, яке набрало законної сили у справі №804/3797/18, протягом 10 днів з дня отримання вищезазначеної постанови, а саме: зобов`язано Офіс ВПП ДФС поновити з 13.04.2018 року дію Договору про визнання електронних документів №2800001 від 29.11.2017 року, укладеного з ПрАТ «ДКХЗ» шляхом приєднання за заявою про приєднання від 13 квітня 2018 року.

Крім того, того ж дня головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою Анастасією Ігорівною винесено Постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, згідно якої державний виконавець постановив стягнути з Офісу великих платників податків ДФС витрати на проведення виконавчих дій у сумі 195,3 7грн.

Також, 19.12.2019 року в межах виконавчого провадження ВП №60912375 відповідачем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, згідно якої з Офісу великих платників податків ДФС стягнуто збір у розмірі 16 692,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно п. 1 ч.1 ст. 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В нашому випадку оскаржувані постанови були прийняті на підставі виконавчого листа №804/3797/18 виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 21.10.2019 року.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2165/5 від 16.07.2019) витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про:

відкриття виконавчого провадження;

стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);

стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);

стягнення витрат виконавчого провадження;

закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження:

виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари);

пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем постанови державного виконавця винесені ним у відповідності до норм чинного законодавства України.

Твердження позивача про те, що він не може виконати рішення суду по адміністративній справі №804/3797/18, суд в даному випадку не може прийняти до уваги, оскільки обставини, через які позивач не в змозі виконати рішення суду, не свідчать про протиправність оскаржуваних відповідачем постанов державного виконавця, так як останній діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих йому повноважень.

У зв`язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 грудня 2020 року.

Суддя В.М. Олійник