Справа № 944/4787/20
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/4787/20
Провадження №2-а/944/212/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Чухоня Юрія Миколайовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

10 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Чухоня Ю.М., у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 03 жовтня 2020 року серії ДП18 № 817615.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржена постанова є протиправною, оскільки всупереч вимогам ст. ст. 7, 245, 251, 283, 268 КУпАП відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 і ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Ухвалою від 12 листопада 2020 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме позивачем не додано документа про сплату судового збору та не заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Позивач усунув недоліки позовної заяви, вказані у зазначеній ухвалі, а саме надав документ про сплату судового збору за подання позовної заяви, а також подав клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, яке мотивує тим, що оскаржувана постанова була складена без його участі, копії постанови на місці її винесення чи поштовим відправленням він не отримував. Про існування зазначеної постанови дізнався після отримання судової повістки у іншій справі про розгляд складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Після цього копію постанови отримав лише 03 листопада 2020 року в приміщенні Управління патрульної поліції у Львівській області.

Ухвалою від 07 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 17 грудня 2020 року. Крім того, цією ухвалою ОСОБА_1 було поновлено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, встановлений ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, а також залучено до участі у справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Судове засідання, призначене на 17 грудня 2020 року, було відкладено на 28 грудня 2020 року у зв`язку з неявкою учасників справи.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали.

Позивач в судове засідання не прибув, однак подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідачів в судове засідання не прибув, хоч відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, причин неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду не подали.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами пояснення і докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, постановою про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03 жовтня 2020 року серії ДП18 № 817615 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 і ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що ОСОБА_1 о 00 год 05 хв 03 жовтня 2020 року, керуючи транспортним засобом марки Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , на 554 км + 100 м автодороги Київ Чоп перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, а також не пред`явив посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.4.а розділу 2, п. 8.5.1 розділу 8, п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху.

Суд вважає обґрунтованими та погоджується з твердженнями позивача про протиправність зазначеної постанови, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожньої розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п. 8.5.1 розділу 8 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Питання дорожньої розмітки врегульовано розділом 34 ПДР.

Так, згідно з нормами цього розділу горизонтальна розмітка має таке значення, зокрема: 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до п. 2.4а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії).

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно із 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.

Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак всупереч вимогам наведених норм відповідачі не надали жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 спірних адміністративних правопорушень, а саме порушення позивачем вимог дорожньої розмітки (перетин вузької суцільної лінії), а також непред`явлення на вимогу поліцейського посвідчення водія.

При цьому, в самій оскаржуваній постанові в графі «До постанови додаються» проставлено прочерк, тобто жодні докази, визначені ст. 251 КУпАП, до постанови не були долучені також на час її винесення і в самій постанові відсутнє посилання на будь-які докази.

Також суд враховує, що відповідачі, як зазначено вище, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк не подали відзиву на позовну заяву чи будь-яких пояснень і доказів на спростування вимог і доводів позовної заяви.

А відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на відповідачів як суб`єктів владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Також згідно з ч. 1 ст. 9 цього Кодексу розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б належним чином підтвердили факт порушення ОСОБА_1 зазначених вище норм ПДР, а саме порушення позивачем вимог дорожньої розмітки (перетин вузької суцільної лінії) і непред`явлення на вимогу поліцейського посвідчення водія, та, відповідно, вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 і ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що оскаржена постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03 жовтня 2020 року серії ДП18 № 817615 є необґрунтованою та протиправною, а тому її слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Також згідно з банківською квитанцією від 30 листопада 2020 року № 0.0..1 ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 420,40 грн, тобто в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Отже, зважаючи, що суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 287-289 КУпАП, ст. ст. 5, 9, 10, 118-123, 132, 139, 246-248, 272, 286 КАС України суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03 жовтня 2020 року серії ДП18 № 817615 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19;

інспектор взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Чухонь Юрій Миколайович, службова адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Д.Б.Поворозник