Справа № 520/12816/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 грудня 2020 р. Справа № 520/12816/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Остропільця Є.Є.,

за участю:

представника відповідача - Соіч Ю.Г.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Опт" (вул. Данілевського, буд. 32-Б, м. Харків, 61058, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафто-Опт" (надалі за текстом - ТОВ "Нафто-Опт", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі за текстом - ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № Головного управління ДПС у Харківській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 440000,00 гривень до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Опт".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що податкове повідомлення-рішення № Головного управління ДПС у Харківській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 440000,00 грн., підлягає скасуванню з підстав необґрунтованості та не доведеності, оскільки вказане рішення прийняте відповідачем за наслідками перевірки господарського об`єкта позивача за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено податковим органом акт перевірки від 14.08.2020 №1109/20-40-32-01-08/40439968. У свою чергу на думку позивача, у вказаному акті відсутні відомості, яким чином службові особи відповідача дійшли висновку про зберігання та реалізацію пального на 11 місцях відпуску. Крім того, вказано, що додатки до Акту, з яких можливо було би це з`ясувати взагалі відсутні. Позивач, вважає, що твердження податкового органу про здійснення позивачем зберігання та реалізація пального на 11 місцях відпуску та на 11 введених в експлуатацію надземних резервуарів є безпідставним бездоказовим, та таким що не відповідає фактичним обставинам. Крім того, позивач вказує, що відповідно до п.п.230.1.2 п.230.1 ст. 230 ПК України не йдеться мова про обов`язок обладнувати витратомірами-лічильниками ємкості, які не є місцями відпуску пального наливом. Враховую вищевикладене позивач просив суд позов задовольнити в повному обсязі шляхом скасування податкового повідомлення-рішення за №.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду 12.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

Від представника відповідача до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 30.10.2020 надійшов відзив на позовну заяву, згідно зі змістом якої просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вказавши, що фахівцями податкового органу на підставі наказу від 05.08.2020 за №2392 було проведено фактичну перевірку до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Опт" у господарському об`єкті за адресою: вул. Центральна, 38, с. Палатки, Нововодолазький район, Харківська область. За результатами перевірки складено акт від 14.08.2020 за №1109/20-40-32-01-08/40439968. Вказано, що у ході перевірки встановлено, що у період з 01.04.2020 по 13.08.2020 позивач здійснював зберігання та реалізацію пального без застосування зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі та не введених належним чином в експлуатацію витратомірів-лічильників на 11 місцях відпуску пального та рівнемірів-лічильників на 11 введених в експлуатацію надземних резервуарів, чим порушено вимоги пп.230.1.2 п.230.1 ст. 230 ПК України. З огляду на п.1281.1 ст. 1281 ПК України розмір фінансової санкції за необладнання та відсутність реєстрації 11 витратомірів лічильників та 11 рівнемірів лічильників склав: 22х20000 = 440000 грн., у зв`язку із чим ГУ ДПС Харківській області було прийнято спірне податкового повідомлення-рішення.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 05.11.2020 від представника позивача надійшли заперечення на відзив, в яких викладено правову позицію позивача стосовно порушених відповідачем у відзиві на позову питань.

В судовому засіданні, призначене на 19.11.2020 о 14:10 год. суд протокольною ухвалою зобов`язав позивача надати до наступного засідання документальне підтвердження використаних резервуарів згідно з дозволу з 19.06.2020 по час проведення перевірки з додатковими поясненнями.

У судове засідання, призначене на 03.12.2020 о 10:00 год. представник позивача не прибув, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. У свою чергу, подав до канцелярії суду заяву від 03.12.2020 (вх.№01-26/95602/2020), у якій просить суд призначити судове засідання у справі №520/12816/2020 на інший час, у зв`язку із наявністю ознак захворювання на гостру респіраторну інфекцію, та пов`язаних з цим фактом ризиків розповсюдження вірусної інфекції.

У судове засідання, призначене на 03.12.2020 о 10:00 год. представник відповідача прибув, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, протокольною ухвалою у зв`язку із неявкою представника позивача, ухвалив відкласти розгляд справи.

У судове засідання, призначене на 22.12.2020 о 12:30 представник позивача не прибув, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Між тим, подав до канцелярії суду заяву від 21.12.2020 (вх.№01-26/101259/2020), у якій просить суд призначити судове засідання у справі №520/12816/2020 на інший час, у зв`язку із наявністю ознак захворювання на гостру респіраторну інфекцію, та пов`язаних з цим ризиків розповсюдження вірусної інфекції.

Частиною 1 ст. 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судове засідання, призначене на 22.12.2020 о 12:30 представник відповідача прибув, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 5 ст. 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч.6 ст. 44 КАС України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що представником позивача не надано доказів для визнання неявки у судове засідання, призначене на 03.12.2020 о 10:00 год. та на 22.12.2020 о 12:30.

Крім того, суд зауважує, що представником позивача протокольну ухвалу від 19.11.2020 (згідно з протоколом судового засідання 14:30) не виконано, пояснень з приводу цього не надано.

Заслухавши пояснення представника ГУ ДПС у Харківській області, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

З метою контролю за дотриманням вимог Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв тютюнових виробів та пального», Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів у сфері обігу пального, зняття його залишків, відбору проб і зразків, згідно наказу ГУ ДПС у Харківській області від 05.08.2020 №2392 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Нафто-Опт" () та направлень на перевірку від 05.08.2020 №№644, 645 головними державними ревізорами-інспекторами відділу контролю за виробництвом спирту, спиртовмісної продукції алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , проведена фактична перевірка ТОВ «Нафто-Опт" за місцем провадження діяльності: Харківська область, Нововодолазький р-н, с. Палатки, вул. Центральна, буд. 38.

Наказ на проведення перевірки було вручено представнику ТОВ «Нафто-Опт" адвокату Ярічевському В.В., Перевірку проведено за період з 01.07.2020 по день закінчення перевірки. Перевірка проводилась з 12.08.2020 по 13.08.2020.

За результатами перевірки складено акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів від 14.08.2020 за №1109/20-40-32-01-08/40439968.

Згідно з висновками акту фактичної перевірки ТОВ "Нафто-Опт" від 14.08.2020 №1109/20-40-32-01-08/40439968 встановлено: порушення вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI. (надалі за текстом ПК України).

На підставі висновків перевірки контролюючим органом відносно позивача 10.09.2020 складено податкове повідомлення - рішення № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 440000,00 грн..

Позивач - ТОВ "Нафто-Опт", не погодившись з зазначеним податковим повідомленням - рішенням, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду за його оскарженням.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Згідно з п.п 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п.п.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлений ст. 80 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Відтак, прийнявши рішення у формі наказу від 05.08.2020 № 2392 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Нафто-Опт", та зазначивши у ньому нормативні підстави, відповідач діяв у спосіб, що визначений нормами Податкового кодексу України.

У відповідності до приписів п.п.230.1.2 п. 230.1. ст.. 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Суд відхиляє посилання позивача до частини п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, а саме «…повинні бути обладнані витратомірами лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу…» з мотивів, що представником позивача обрано шлях вибіркового використання тексту нормативно - правового джерела, ігноруючи повний зміст положення п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України у визначеному законодавцем вигляді.

Крім того, відповідно до п. 1281.1 ст. 1281 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Суд зазначає, що відповідно до дозволу Головного управління Держпраці у Харківській області від 14.06.2019 № 288.19.63 за адресою: вул. Центральна, 38 , с. Палатки, Нововодолазький район, Харківська область, в експлуатацію введено 11 резервуарів для зберігання пального, що спростовує твердження позивача про здійснення експлуатації лише одного надземного резервуару та лише одного місця відпустку пального наливом.

Разом з цим окреслене твердження спростовується таблицею відпуску пального, його часовими проміжками, видами та логічною необхідністю приведення ємності в належний стан для нового виду та витрато часами для перекачування вмісту ємності.

У відповідності до приписів пп. 230.1.3 пункту 230.1. статті 230 ПК України на кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про: обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі; добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, встановлених на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на такому акцизному складі; добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Таким чином, суд дійшов висновку, що законодавець чітко поставив на платника податків обов`язок щодо подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового та встановив відповідальність за його несвоєчасне виконання.

За встановлених обставин та досліджених матеріалів справи суд не вбачає в діях відповідача обґрунтованої протиправності та порушення прав позивача, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Разом із тим, суд зазначає, що вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Враховуючи вищенаведене, спірне податкове повідомлення-рішення є такими, що ґрунтуються на нормах закону, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і довів правомірності його дій щодо винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Опт" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.12.2020.

Суддя Супрун Ю.О.