Справа № 640/21002/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Київ № 640/21002/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «АІТІ» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «АІТІ» (далі - позивач, ТОВ «Рекламне агентство «АІТІ») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.07.2019 № та від 09.07.2019 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість висновків контролюючого органу, які викладені в акті перевірки та стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, про порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки такі податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (контрагенту) та складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. Тому накладення штрафу на підставі пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України є протиправним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.11.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) за наявними у справі матеріалами. Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не вбачається, оскільки, на думку податкового органу, позивачем порушено граничні строки реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи предмет і підстави позову, а також положення статей 12, 257, 262 КАС України, суд розглядає адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Рекламне агентство «АІТІ» () за березень 2017 року - лютий 2019 року, за результатами якої складено акт від 31.05.2019 №5273/26-15-12-06/30019424.

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за березень 2017 року - лютий 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі висновків акту перевірки від 31.05.2019 №5273/26-15-12-06/30019424 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.07.2019 № , яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ - 438 424,27 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 43 842,46 грн.; від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 255 266,77 грн. застосовано штраф в розмірі 40% у розмірі суми 102106,00 грн. Загальна сума штрафу становить 145 949,17 грн.

Також, відповідачем відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Рекламне агентство «АІТІ» () за 2017 - 2019 роки, за результатами якої складено акт від 03.06.2019 №5396/26-15-12-06-20/30019424.

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за грудень 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі висновків акту перевірки від 31.05.2019 №5273/26-15-12-06/30019424 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.07.2019 № , яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ - 29483,06 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 2948,31 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скаргу від 24.07.2019 до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 20.09.2019 №2629/6/99-00-08-05-05 залишені без змін податкові повідомлення-рішення від 04.07.2019 № та від 09.07.2019 № , скарга позивача - без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (у редакції, що діє з 01.01.2017, на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 № 1797-VIII) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

При складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини, зокрема, « 01» - складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку), « 08» - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Отже, положеннями Порядку № 1307 визначено чіткий перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Порядку № 1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, стаття 195 Податкового кодексу України визначає перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а стаття 197 Податкового кодексу України - перелік операцій, що звільнені від оподаткування.

Пунктом 8 Порядку № 1307 встановлено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» зазначається тип причини:

01 - складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - складена на постачання неплатнику податку;

03 - складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - складена за щоденними підсумками операцій;

12 - складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

Так, позивачем не заперечується реєстрація податкових накладних, зазначених у актах перевірки, з порушенням строків визначених у пункті 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, не заперечується розмір та сума застосованої штрафної санкції.

При цьому позивач вважає необґрунтованим застосування штрафу, оскільки зазначені податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (контрагенту) та складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Під час розгляду справи судом встановлено, що податкові накладні №321 від 31.12.2017, №215 від 31.03.2017, №269 від 31.10.2017, №268 від 31.10.2017, №178 від 30.06.2018, №179 від 30.06.2018, №189 від 31.05.2018, №279 від 31.12.2018, №202 від 31.03.2018, №257 від 31.12.2018, №172 від 31.01.2019, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №276 від 31.12.2018 до ПН від 30.11.2018 №245, №275 від 31.12.2018 до ПН від 31.10.2018 №239, №274 від 31.12.2018 до ПН від 30.09.2018 №156, №269 від 31.12.2018 до ПН від 30.04.2018 №184, №278 від 31.12.2018 до ПН від 31.05.2018 №189, №270 від 31.12.2018 до ПН від 31.05.2018 №177, №271 від 31.12.2018 до ПН від 30.06.2018 №176, №267 від 31.12.2018 до ПН від 28.02.2018 №177, №273 від 31.12.2018 до ПН від 31.08.2018 №169, №272 від 31.12.2018 до ПН від 31.07.2018 №208, №266 від 31.12.2018 до ПН від 31.01.2018 №131, №277 від 31.12.2018 до ПН від 31.12.2018 №257, №333 від 31.12.2017 до ПН від 30.09.2017 №229, №328 від 31.12.2017 до ПН від 30.04.2017 №149, №335 від 31.12.2017 до ПН від 30.11.2017 №307, №336 від 31.12.2017 до ПН від 31.12.2017 №323, №325 від 31.12.2017 до ПН від 28.02.2017 №140, №332 від 31.12.2017 до ПН від 31.08.2017 №230, №331 від 31.12.2017 до ПН від 31.07.2017 №179, №329 від 31.12.2017 до ПН від 21.05.2017 №197, №324 від 31.12.2017 до ПН від 31.01.2017 №43, №334 від 31.12.2017 до ПН від 310.10.2017 №268 зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, складені на покупців-неплатників ПДВ. При цьому, у перелічених накладних та розрахунках у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» зроблена помітка «Х» та зазначено тип причини - 08 (складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість).

Крім того, у податкових накладних №232 від 29.09.2017, №188 від 10.04.2018, №30 від 19.12.2018, №34 від 21.12.2018, №221 від 28.02.2019 у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» зроблена помітка «Х» та зазначено тип причини - 02 (складена на постачання неплатнику податку); у податкових накладних №267 від 31.10.2017, №256 від 31.12.2018 у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» зроблена помітка «Х» та зазначено тип причини - 13 (складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності); у податковій накладній №373 від 31.12.2017 вказано тип причини - 14 (складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента) та у розрахунку №268 від 31.12.2018 до ПН від 31.03.2018 №180 вказано тип причини - 09 (складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість).

Доводи позивача про те, що зазначення в податкових накладних типів причин - 02, 08, 09 та 13, є підставами для звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Разом з тим, позивачем не надано доказів звільнення від оподаткування зазначених у спірних податкових накладних наданих послуг.

Зі спірних податкових накладних вбачається, що у графі «Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування» верхньої лівої частини не зроблена помітка «Без ПДВ».

Окремо суд звертає увагу на розділ Б зведених податкових накладних, в рядку 2, якого, у випадку складення зведеної податкової накладної, пунктом 16 Порядку №1307 передбачено зазначення дати складання та порядкових номерів податкових накладних складених на такого платника податків при постачанні йому товарів/послуг, необоротних активів, за якими він визначає податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України.

В даному випадку позивачем в розділі Б рядках 2 номенклатури товарів/ послуг продавця зазначено лише перелік податкових накладних, що не дає можливості суду встановити, які саме товари та послуги увійшли до складу таких зведених податкових накладних.

На підставі викладеного, у суду відсутні підстави вважати, що зведені податкові накладні були складені на операції, звільнені від оподаткування та/або складених на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Також, щодо податкових накладних за типом причини « 02», які складені на отримувача неплатника податку, судом встановлено, що вони містять відомості щодо ставки, а саме код ставки податку на додану вартість зазначено « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Отже, в даному випадку відсутні дві обов`язкові складові для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, передбачену пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Таким чином, податкові накладні виписані позивачем за період 2017 - 2019 р.р. не відповідають всім критеріям (ознакам), які дають підстави для звільнення від відповідальності за вказане порушення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 04.07.2019 № та від 09.07.2019 № .

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Натомість, позивачем не надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «АІТІ» (01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 58/10, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко