Справа № 440/4858/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4858/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненадання ОСОБА_1 повної та достовірної публічної інформації за запитом на отримання публічної інформації від 07.08.2020;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію, що запитувалась згідно зі запитом на отримання публічної інформації від 07.08.2020.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

03.09.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - відповідач, ГУНП в Полтавській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 07.08.2020 він звернувся до відповідача зі запитом на отримання публічної інформації про складові та розмір грошового забезпечення, яке отримує поліцейський за посадою, яку до виходу на пенсію займав ОСОБА_1 або ж яка є до цієї посади прирівняною, з урахуванням звання та вислуги; окремо надати інформацію про складові та розмір такого грошового забезпечення щомісячно з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року та з 01.01.2020 року по 01.08.2020 року. З отриманої на вказаний запит відповіді позивач встановив, що вона є неповною та недостовірною, зокрема, у відповіді не вказано розмір в процентному відношенні та грошовому еквіваленті додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) розмір премії та індексації грошового забезпечення станом на 01.09.2019, 01.12.2019, 01.02.2020, 01.07.2020, а також щомісячно з 01.01.2019 по 31.12.2019 та з 01.01.2020 по 01.08.2020. Вважав, що відмова відповідача надати повну та достовірну інформацію про розмір грошового забезпечення поліцейського є протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України та порушує право позивача на отримання інформації.

29.09.2020 до суду від ГУНП в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, з огляду на те, що на запит позивача про отримання публічної інформації від 07.08.2020 надіслано відповідь від 12.08.2020 №29/253зі, у якій повідомлено, що грошове забезпечення поліцейського, зокрема, за посадою оперуповноважений відділення №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за період з 01.01.2019 по 31.07.2020 виплачувалось з розрахунку таких складових: 1) посадового окладу - 2400 грн; 2) окладу за спеціальним званням - 1600 грн; 3) надбавки за стаж служби в поліції - 600 грн; 4) надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції - у розмірі до 100% посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби; 5) премії, розмір якої визначався керівником структурного підрозділу індивідуально щодо кожного поліцейського. Вказував, що позивач не ставив питання про грошове забезпечення конкретної особи, що займає посаду оперуповноваженого, а лише абстрактно зазначив посаду, що унеможливило надати конкретні розміри надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії, оскільки кожному поліцейському зазначені складові грошового забезпечення виплачуються індивідуально. Відтак, на переконання відповідача, ГУ НП в Полтавській області при наданні відповіді на запит позивача вказало достовірну, точну та повну інформацію.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.

07.08.2020 ОСОБА_1 , маючи мету в наступному звернення до пенсійного фонду України, звернувся до відповідача зі запитом на отримання публічної інформації, у якому просив надати інформацію такого змісту:

"1. Що входить до грошового забезпечення, та його розмір, яке отримував поліцейський (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, процентна надбавка за вислугою років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, індексація грошового забезпечення та розмір премії) за посадою поліцейського оперуповноважений, що не входить до складу відділу управлінь, відділів (відділень) поліції, яка прирівнюється до посади на час мого звільнення оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, має спеціальне звання - старший лейтенант поліції та вислугу 6 років, станом на 01.09.2019, 01.12.2019, 01.02.2020, 01.07.2020.

2. Окремо надати інформацію про складові та розмір грошового забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді поліцейського оперуповноважений, що не входить до складу відділу управлінь, відділів (відділень) поліції, яка прирівнюється до посади на час мого звільнення оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, має спеціальне звання - старший лейтенант поліції та вислугу 6 років, вказавши основні та додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, індексація грошового забезпечення та розмір премії) по щомісячно з 01.01.2019 по 31.12.2019 та з 01.01.2020 по 01.08.2020".

Листом від 12.08.2020 №29/253зі відповідач надав відповідь, у якій повідомив позивача про розміри складових грошового забезпечення поліцейського, зокрема, за посадою оперуповноважений відділення №1 Полтавського ВП ГУНП (старший лейтенант поліції, стаж служби від 4 до 7 років) за період з 01.01.2019 по 31.07.2020.

Позивач, вважаючи, що відповідач у відповіді на запит надав неповну та недостовірну інформацію, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Згідно зі частиною першою статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Статтею 3 Закону №2939-VI визначено, що право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Стаття 12 Закону №2939-VI визначає, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно зі пунктом 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до положень статті 14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Висновки щодо правозастосування

Судом встановлено, що на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації відповідачем надано відповідь, викладену у листі від 12.08.2020 за вих.№29/253зі.

Так, у вказаному листі стосовно запитуваної позивачем інформації відповідачем надано відповідь, у якій зазначено, що: грошове забезпечення поліцейського, зокрема, за посадою оперуповноважений відділення №1 Полтавського ВП ГУНП (старший лейтенант поліції, стаж служби від 4 до 7 років) за період з 01.01.2019 по 31.07.2020 виплачувалось із розрахунку таких складових:

1) посадового окладу, який становив 2 400 грн (додаток 7 "Схема посадових окладів поліцейських управлінь, відділів (відділень) поліції" до постанови №988);

2) окладу за спеціальним званням - 1 600 грн (додаток 1 "Схема посадових окладів поліцейських за спеціальним званням" до постанови №988);

3) надбавки за стаж служби в поліції, при наявності стажу служби понад 6 років - у розмірі 15 відсотків (додаток 11 "Розміри надбавки за стаж служби в поліції" до постанови №988), що склала 600 грн. До стажу служби для виплати поліцейським надбавки за стаж служби в поліції зараховувались періоди, визначені частиною другою статті 78 Закону України "Про національну поліцію";

4) надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, яка установлювалась у розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення відповідно до пункту 4 постанови №988;

5) премії, розмір якої визначався керівником структурного підрозділу індивідуально щодо кожного поліцейського за показниками, зазначеними у Положенні про преміювання поліцейських ГУНП в Полтавській області залежно від особистого вкладу поліцейського в загальні результати служби та затверджувався наказом начальника ГУНП.

Водночас у позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що у зазначеному листі відповідачем надано не повну та достовірну інформацію щодо грошового забезпечення поліцейського за посадою оперуповноважений відділення №1 Полтавського ВП ГУНП, а саме: не вказано розмір в процентному відношенні та грошовому еквіваленті додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) розмір премії та індексації грошового забезпечення станом на 01.09.2019, 01.12.2019, 01.02.2020, 01.07.2020, а також щомісячно з 01.01.2019 по 31.12.2019 та з 01.01.2020 по 01.08.2020.

Суд вважає такі доводи позивача обґрунтованими, з огляду на наступне.

У відзиві на адміністративний позов відповідачем зазначено, що розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.

Також відповідачем вказано, що розмір премії визначається керівником структурного підрозділу індивідуально щодо кожного поліцейського за показниками, зазначеними у Положенні про преміювання поліцейських ГУНП в Полтавській області, залежно від особистого вкладу поліцейського в загальні результати служби та затверджується наказом начальника ГУНП.

Відповідач у відповіді за запит ОСОБА_1 не зазначив, що не володіє відповідною інформацією, а виклав загальну інформацію про розмір грошового забезпечення, щодо того, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу за займаною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), а розмір премії визначається за показниками, зазначеними у Положенні про преміювання поліцейських ГУНП в Полтавській області залежно від особистого вкладу поліцейського в загальні результати служби, та наявного фонду грошового забезпечення.

Запитуваної інформації про розмір та складові грошового забезпечення поліцейського конкретно на посаді, яку до виходу на пенсію займав позивач або ж до неї прирівняної посади, відповідач на запит не надав.

Отже, відповідач частково відмовив у наданні відповіді на запит позивача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VІ у задоволенні запиту може бути відмовлено лише у разі наявності одночасно двох умов: відсутності інформації у володінні розпорядника інформації та відсутності у нього обов`язку володіти нею. Якщо інформація відсутня, але розпорядник зобов`язаний нею володіти, то згідно із принципом законності він повинен усунути порушення закону та вжити заходів щодо набуття (створення) запитаної інформації, продовживши у разі необхідності строк розгляду запиту на інформацію.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем надана відповідь на запит, проте, указана відповідь не відповідає вимогам пункту 6 частини першої статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не є достовірною, точною та повною.

Суд критично оцінює позицію відповідача щодо відсутності даних про розмір та складові грошового забезпечення за конкретною посадою, адже видавши раніше довідку №4/8784 від 25.04.2018 року про зміну розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії, ГУНП в Полтавській області вчиняло розрахунок складових саме за конкретною посадою.

Так само критично суд оцінює твердження про те, що у своєму запиті ОСОБА_1 не запитував дані про грошове забезпечення конкретної особи, а лише абстрактно зазначив посаду, як про це вказав відповідач у відзиві.

Зі змісту запиту від 07.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 запитував у ГУНП в Полтавській області інформацію чітко про грошове забезпечення за посадою, яка прирівнюється до його посади на час звільнення, прямо вказавши цю посаду.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області, яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 достовірної, точної та повної інформації на письмовий запит від 07.08.2020.

Враховуючи завдання адміністративного судочинства, визначені частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача на інформацію зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути запит ОСОБА_1 та надати достовірну, точну та повну інформацію на письмовий запит позивача від 07.08.2020, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач не довів правомірність та обґрунтованість своєї бездіяльності, а його заперечення не спростовують протилежного.

Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження під час розгляду справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездільність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненадання повної та достовірної публічної інформації на запит від 07.08.2020 року ОСОБА_1 .

Зобов"язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути запит від 07.08.2020 року ОСОБА_1 про надання публічної інформації та надати на цей запит повну відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Шевяков