Справа № 420/11224/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці, скасування наказу Міністерства юстиції України №3739/5 від 27.10.2020 року про зупинення діяльності приватного виконавця і ОСОБА_1 строком на 3 місяці

В С Т А Н О В И В:

23.10.2020 року до суду надійшов адміністративний позов приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у нього на виконаннs як у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №60745929 щодо примусового виконання виконавчого листа №509/1905/18, виданого 29.10.2019 року Овідіопольським районним судом Одеської області про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 11.09.2007 року, який зареєстрований в реєстрі за № 3187, а саме: житлового будинку, що належить ОСОБА_2 на підставі договору-купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 було подано скаргу до Міністерства юстиції України, предметом якої було визначено: 1) протиправне звернення стягнення на заробітну плату боржниці; 2) не здійснення заходів щодо фактичного виконання рішення; 3) не стягнення коштів з ОСОБА_3 (кредитного поручителя) у рамках виконавчого провадження №60745929. За результатами скарги гр. ОСОБА_2 було здійснено невиїзну позапланову перевірку діяльності ОСОБА_1 , висновки якої були викладені у поданні про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності. 07 жовтня 2020 року відбулося засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців, під час якого було оголошено про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці. Відповідно до п.п. 29 та 30 Наказу Міністерства юстиції № 3791/5 Про затвердження Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, рішення Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Мін`юсту. Дата видання наказу Мін`юсту є датою застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення. Рішення Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, введене в дію наказом Мін`юсту, може бути оскаржено до суду в порядку, встановленому законодавством.

Позивач вважає рішення відповідача є необґрунтованим та таким, що порушує його права та законні інтереси, з огляду на наступне.

Як стверджу позивач, при розгляді скарги ОСОБА_2 дисциплінарна комісія приватних виконавців вийшла за межі її розгляду, оскільки було розглянуто особливості примусового виконання за виконавчим провадженням №62744206, яке не було предметом розгляду скарги.

Як зазначено позивачем, враховуючи те, що виконавче провадження №60745929 відкрито на підставі виконавчого листа №509/1905/18, виданого 29.10.2019 року Овідіопольським районним судом Одеської області, де боржником значиться ОСОБА_2 , варто врахувати норми п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, де зазначається, що у виконавчих листах обов`язково вказуються, зокрема, але не виключно: прізвище, ім`я та. за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи. Тобто, виконавчим листом передбачається виключний перелік осіб, які є боржником та стягувачем у виконавчому провадженні. У даному випадку, у рамках виконавчого провадження №60745929 щодо примусового виконання виконавчого листа №509/1905/18, виданого 29.10.2019 року Овідіопольським районним судом Одеської області, боржник зазначений: ОСОБА_2 . Що ж стосується суб`єктивної думки боржниці щодо стягнення коштів із майнового поручителя, на думку позивача, даний пункт скарги ОСОБА_2 має бути предметом розгляду суду, що видав виконавчий лист, а не питанням, що вирішується приватним виконавцем, адже воно знаходиться поза межами його повноважень. ОСОБА_4 факт не було враховано Дисциплінарною комісією приватних виконавців, що підтверджується інформацією із рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 р., оформленого протоколом №4. У вищезазначеному рішенні було піднято питання щодо стягнення коштів по зовсім іншому виконавчому провадженню №62744206 та про негативний наслідок у діях позивача, як приватного виконавця.

Також, зазначено у позові, протоколом-рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 р. №41 було встановлено наявність негативного наслідку виключно щодо виконавчого провадження №62744206, яке не було предметом скарги боржниці ОСОБА_2 .

Щодо негативних наслідків, які стосуються ВП №60745929, виконавчі дії по якому є предметом скарги боржника, позивач вказує, що у цьому випадку рішенням зафіксовано відсутність негативних наслідків для боржниці щодо звернення стягнення на її заробітну плату, що пов`язано зі своєчасним відкликанням постанови про звернення стягнення на заробітну плату приватним виконавцем. Також, позивач зазначає, що ним було надано пояснення, зафіксовані у цьому ж рішенні щодо арифметичної помилки, допущеної у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, де замість 147 479, 47 грн. ОСОБА_1 помилково було вказано 157 479, 47 грн. Однак, Дисциплінарною комісією було безпідставно визначено, що зазначення більшої суми коштів було умисним діянням. Разом з тим, позивач вказує. що він неодноразово повідомляв, що внаслідок допущеної арифметичної помилки відсутні будь-які негативні наслідки для боржника, що виключає невід`ємну складову дисциплінарного проступку. Під час розподілу утриманих коштів із заробітної плати боржника, кошти були розподілені та утримані у відповідності до вимог ст. 42, 45, 46, 47 Закону України Про виконавче провадження.

У позові вказано, що 12 лютого 2020 року ОСОБА_1 було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для оцінки майна боржника, що знаходиться в іпотеці. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності (ПП БРОЬСБІЗНЕСКОНСАЛТ) вартість описаного нерухомого майна склала - 860932,00 гривень. Натомість, сума боргу за виконавчим листом №509/1905/18, виданого 29.10.2019 року Овідіопольським районним судом Одеської області становить - 1 611 204, 54 гривні. Тобто, оціночна вартість описаного майна недостатня для погашення боргових обов`язків боржниці. Тож на вимогу ст. 68 Закону України Про виконавче провадження позивач було звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 .

Таким чином, як стверджує позивач, аналіз виконавчих дій у ВП№60745929, які стали предметом скарги, здійснено належним чином не було, однак, притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за інше виконавче провадження, що не було предметом скарги боржниці ОСОБА_2 .

На думку позивача, застосування Дисциплінарною комісією приватних виконавців до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці - не вмотивоване, а також не є співмірним до аналізованих діянь у рамках виконавчого провадження №60745929

Позивач вказує, що :

1) обставини вчинення проступку не досліджено у повній мірі, що підтверджується притягненням ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за виконавчі дії у зовсім іншому виконавчому провадженні. Дане твердження знаходить своє відображення у Протоколі-рішенні Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 р. №41. Предметом розгляду були виконавчі дії за виконавчим провадженням №60745929, де боржником виступає скаржниця ОСОБА_2 , яка вважала звернення стягнення на її заробітну плату протиправним, а нереалізоване іпотечне майно бездіяльністю позивача. Натомість, ОСОБА_1 були надані письмові пояснення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, де вказується кожен крок щодо проведення виконавчих дій щодо спірних питань виконавчого провадження, а також обґрунтовано кроки позивача щодо примусового виконання виконавчого листа. Проте, дані пояснення враховані не були, адже члени Дисциплінарної комісії вирішили змістити вектор уваги на інше виконавче провадження, що не було предметом скарги ОСОБА_2 ;

2) щодо умислу: незалежно від форми вини обов`язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно, А від цього, своєю чергою, має залежати й вид дисциплінарного стягнення. Враховуючи те, що позивачем із необережності була допущена арифметична помилка при підрахуванні суми стягнення коштів із заробітної плати, у подальшому, відповідна постанова була відкликана із бухгалтерії підприємства, де працевлаштована скаржниця ОСОБА_2 , а стягнення - не проводилися. Дисциплінарна комісія приватних виконавців вважає, що позивачем не спростовано порушення, пред`явлені позивачу у поданні Міністерства юстиції, що свідчить про умисний ступінь вини. Отже, Дисциплінарна комісія приватних виконавців трактує умисний ступінь вини через неспростування пред`явлених порушень, а не шляхом дослідження питання усвідомлення протиправності, що йде у розріз положенню ст. 40 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»;

3) ОСОБА_1 не було завдано негативних наслідків для скаржниці ОСОБА_2 щодо вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №60745929. Це, на думку позивача, підтверджується тим, що ОСОБА_1 були враховані витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 10 000 грн., що порушує вимоги ч. 11 ст. 31 Закону України Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів та п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, у той же час, відповідно до відомостей, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, позивачем винесена постанова про визначення розміру витрат виконавчого провадження у розмірі 69,00 гривень. Витрати на проведення виконавчих дій утримані у вищевказаній сумі, а будь-яких інших додаткових витрат за виконавчим провадженням не стягувалося. Тобто, доведено, що ОСОБА_2 не отримала матеріальну шкоду у рамках виконавчого провадження, яке є предметом розгляду Дисциплінарної комісії приватних виконавців. Разом з тим, гр. ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 не було проведено звернення стягнення на іпотечне майно, Однак, дану точку зору не можна вважати правильною з огляду на те, що ОСОБА_1 було проведено ряд виконавчих дій, що підтверджують дотримання законодавчих приписів. Також, правильність дій ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження щодо звернення стягнення на іпотечне майно підтверджується і в самому Поданні про притягнення до дисциплінарної відповідальності;

4) комісією не було враховано належним чином, що відсутні факти застосування до ОСОБА_1 , як до приватного виконавця, дисциплінарних стягнень протягом останнього року. Натомість було застосовано одне з найбільш жорстких дисциплінарних стягнень - зупинення діяльності на 3 місяці.

Оскільки підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали висновки, викладені у поданні Міністерства юстиції України, тому Протокол-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 р №41 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на три місяці є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що під час проведення позапланової перевірки Міністерство юстиції України вийшло за межі своїх повноважень, дослідивши інше виконавче провадження, яке не зазначалося у скарзі гр. ОСОБА_2 .

23.10.2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів відповідно до ст.116 КАС України, в якій позивач просить суд витребувати в Дисциплінарної комісії приватних виконавців Протокол-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07 жовтня 2020 року №41.

23.10.2020 року (вх.№11069/20) від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Долинський Микола Миколайович просить суд забезпечити позов шляхом:

- зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року, оформленого протоколом №41, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця №0046 від 06.06.2017) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці до прийняття судом рішення у справі за позовом до набрання законної сили рішенням суду по суті спору;

- заборони Міністерству юстиції України до набрання законної сили рішенням по суті спору вносити до Єдиного реєстру приватних виконавців України запису про зупинення діяльності приватного виконавця строком на 3 місяці ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року, оформленого протоколом №41, про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року судом відмовлено у задоволенні заяви приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року, оформленого протоколом №41, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця №0046 від 06.06.2017) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці до прийняття судом рішення у справі за позовом до набрання законної сили рішенням суду по суті спору; заборони Міністерству юстиції України до набрання законної сили рішенням по суті спору вносити до Єдиного реєстру приватних виконавців України запису про зупинення діяльності приватного виконавця строком на 3 місяці ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року, оформленого протоколом №41, про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у справі №420/11224/20 за позовом приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року судом прийнято до розгляду позовну заяву приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці, скасування наказу Міністерства юстиції України №3739/5 від 27.10.2020 року про зупинення діяльності приватного виконавця і ОСОБА_1 строком на 3 місяці.

Вказаною ухвалою судом також зобов`язано Дисциплінарну комісію приватних виконавців та Міністерство юстиції України надати до Одеського окружного адміністративного суду належним чином засвідчені копії:

- протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41;

- документів, що слугували підставою для прийняття протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

28.10.2020 року (вх.№ЕП/18857/20) від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження. Вказане клопотання підписано Коваленко Анатолієм Анатолійовичем як особою, що діє від імені Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 28.10.2020 року повернуто без розгляду клопотання ОСОБА_5 про зупинення провадження по справі №420/11224/20.

Ухвалою суду від 28.10.2020 року судом відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі №420/11224/20 за позовом ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці.

28.10.2020 року (вх.№45336/20) від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Долинський Микола Миколайович просить суд забезпечити позов шляхом:

- зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 27.10.2020 року №3739/5 про зупинення діяльності приватного виконавця строком на 3 місяці;

- зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року, оформленого протоколом №41, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця №0046 від 06.06.2017) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці до прийняття судом рішення у справі за позовом до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Ухвалою суду від 29.10.2020 року судом задоволено частково заяву приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про забезпечення позову у справі за позовом приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 27.10.2020 року №3739/5 про зупинення діяльності приватного виконавця строком на 3 місяці; зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року, оформленого протоколом №41, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця №0046 від 06.06.2017) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці до прийняття судом рішення у справі за позовом до набрання законної сили рішенням суду по суті спору, зупинено дію наказу Міністерства юстиції України від 27.10.2020 року №3739/5 до набрання законної сили судового рішення по суті спору у справі за №420/11224/20, відмовлено у задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року, оформленого протоколом №41, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця №0046 від 06.06.2017) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці до прийняття судом рішення у справі за позовом до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

30.10.2020 року (вх.№ЕП/19318/20) від представника Міністерства юстиції України до суду надійшов лист разом із додатками, згідно переліку, який у ньому викладено (т.1 а.с.189-250, т.2 а.с.1-9).

02.11.2020 року (вх.№ЕП/19587/20) засобами електронної пошти на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2020 року до суду від представника Міністерства юстиції України до суду надійшла заява разом із витребуваними судом доказами (т.2 а.с.10-65).

02.11.2020 року (вх.№ЕП/19590/20) від представника Міністерства юстиції України до суду надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, оскільки рішення у справі мають важливе значення для сторін та для забезпечення права на касаційне оскарження (т.2 а.с.66-73).

04.11.2020 року (вх.№46586/20) від позивача до суду надійшла заява приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про доповнення позовних вимог, в якій позивач просить суд скасувати наказ Міністерства юстиції України №3739/5 від 27.10.2020 року про зупинення діяльності приватного виконавця і ОСОБА_1 строком на 3 місяці (т.2 а.с.73-81).

До вказаної заяви позивачем надано докази надсилання її копії відповідачам та квитанцію про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року залишено без задоволення заяву представника Міністерства юстиції України про розгляд справи №420/11224/20 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року прийнято до розгляду заяву про доповнення позовних вимог (від 04.11.2020 року вх. №46586/20) по справі №420/11224/20 та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

10.11.2020 року (вх.№ЕП/20522/20) від представника Міністерства юстиції України до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками, згідно переліку, який у ньому викладено (т.2 а.с.92-100).

У відзиві вказано, що Міністерство юстиції України вважає позовну заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вказує відповідач, перевіркою встановлено, що постановою від 28.11.2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 60745929 з примусового виконання виконавчого листа Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.10.2019 року № 509/1905/18 про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 11.09.2007, який зареєстрований в реєстрі за № 3187, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який складається в цілому з одного житлового камінного, зазначеного в схематичному плані літерою «А2, а-а(б)», житловою площею 89,8 кв.м., загальною площею 147,0 кв.м., та «Б»-сарай, «В»-вбиральня, 1-2 спорудження, розташований на земельній ділянці площею 2500 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Рекою Л.А. 11.09.2007 за реєстровим № 3178, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2338445, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 4584894, виданого 11.09.2007. Земельну ділянку, площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за вищевказаною адресою, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченої приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Рекою Л.А., 11.09.2007 за реєстровим № 3182, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2338508, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Держаному реєстрі правочинів за № 4585032, виданого 11.09.2007. З метою погашення заборгованості за споживчим кредитом № 0 від 11.09.2007 укладеним між Публічним акціонерними товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рахунок погашення заборгованості у сумі 61501,03 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 1 611 204.54 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 36059,64 дол. США, заборгованість по сплаті відсотків 25441,39 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 14.05.2017 по 14.05.2018 - 56423,45 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в строк з 14.05.2017 по 14.05.2018 -170977,40 грн., станом на 14.05.2018. Також 28.11.2019 приватним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 147 479,47 грн.

У відзиві вказано, що перевіркою встановлено, що 16.04.2020 приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено на виконання до ПІ «МАКДОНАЛЬДЗ ЮКРЕЙН ЛТД». Цією постановою визначено стягувати із заробітної плати боржника основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 157 479,47 грн. При цьому постановою від 28.11.2019 приватним виконавцем визначений розмір основної винагороди в сумі 147 479,47 грн.

З огляду на викладене, відповідач вказує, що приватним виконавцем при винесенні постанови про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника враховані витрати на проведення виконавчих дій в сумі 10 000 грн. Відповідач вказує, що дії приватного виконавця щодо стягнення основної винагороди шляхом звернення стягнення на заробітну плату боржника вчинені з порушенням вимог частини першої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У відзиві вказано, що перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на момент винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.04.2020 приватним виконавцем не виносилась постанова про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 10 000 грн. та інші постанови, передбачені пунктом 2 розділу VI Інструкції. Постанова про визначення розміру витрат виконавчого провадження на сплату послуг АСВП у розмірі 69, 00 грн. винесена у виконавчому провадженні № 60745929 приватним виконавцем 21.07.2020. Відповідно до частини одинадцятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», стягнення з боржника додаткової винагороди приватному виконавцю, а також додаткових витрат, крім визначених Міністерством юстиції України, не допускається. З огляду на це, дії приватного виконавця щодо стягнення витрат виконавчого провадження шляхом звернення стягнення на заробітну плату боржника вчинені з порушенням вимог частини одинадцятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 2 розділу VI Інструкції. Також з відомостей АСВП встановлено, що 05.08.2020 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 62744206 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 28.11.2019 № 60745929. Стягувачем за цим виконавчим документом є ОСОБА_1 . З огляду на це слід зазначити, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 5 Закону, приватний виконавець не може виконувати рішення за яким стягувачем є сам виконавець. Здійснюючи виконавче провадження № 62744206 приватний виконавець порушив вимоги цієї норми Закону. Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що приватний виконавець зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання чи усунення конфлікту інтересів. Конфліктом інтересів у цілях застосування цього Закону вважається суперечність між особистими інтересами державного виконавця або приватного виконавця та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання державним виконавцем або приватним виконавцем його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення примусового виконання рішень.

Враховуючи, що приватний виконавець є стягувачем у виконавчому провадженні № 62744206 та має особисту заінтересованість, яка може вплинути на його об`єктивність та неупередженість під час виконання виконавчого документа, слід зазначити, що в порушення вимог частини четвертої статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» зазначене виконавче провадження здійснюється приватним виконавцем в умовах конфлікту інтересів. Таким чином, рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 № 41 в частині застосування до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці, прийнято з дотриманням норм Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», оскільки у діях Позивача наявний склад дисциплінарного проступку та неналежне виконання обов`язків.

Також, відповідач звертає увагу суду не те, що твердження позивача щодо виходу на межі повноважень в не відповідають дійсності, оскільки відповідач вчиняв дії у межах чинного законодавства. Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду досліджуючи питання законності накладення Комісією та Міністерством юстиції України на приватного виконавця дисциплінарного стягнення у справі № 520/2210/19 від 20.02.2020, щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості, дійшов висновку, що «перевірка відповідачем всіх прийнятих приватним виконавцем рішень та вчинених ним дій в межах виконавчого провадження не є виходом за межі предмета звернення та не свідчить про порушення відповідачем положень статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 19 Розділу III. «ПОРЯДОК організації та проведення перевірок діяльності приватних виконавців» Порядку №3284/5».

У відзиві вказано, що витяг із протоколу засідання Дисциплінарної комісії про розгляд подання Мін`юсту про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності направлено Позивачу з дотриманням строків встановлених нормами чинного законодавства. Також, до Міністерства юстиції України звернувся адвокат ОСОБА_6 із запитом від 12.10.2020 № 45-10/20 в інтересах приватного виконавця ОСОБА_1 та за результатами його розгляду направлено копію витягу з протоколу засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 в частині, що стосується розгляду подання Міністерства юстиції про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Щодо тверджень позивача, що застосування до нього дисциплінарного стянення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці «не є співмірним до аналізованих діянь», Міністерства юстиції України вказує, що Дисциплінарною комісією було встановлено порушення норм чинного законодавства, що свідчило про неналежне виконання приватним виконавцем ОСОБА_1 своїх обов`язків, тобто про наявність у його діях дисциплінарного проступку, передбаченого частиною сьомою статті 38 Закону № 1403-УІІІ, а отже, рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Відповідач зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачене нормами чинного законодавства, зважаючи на що просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

13.11.2020 року (вх.№48179/20) на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2020 року від представника Міністерства юстиції України до суду надійшла заява разом із витребуваними судом доказами (т.2 а.с.101-146).

23.11.2020 року (вх.№49772/20) від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (т.2 а.с.147-165).

24.11.2020 року (вх.№ЕП/22142/20) від представника Міністерства юстиції України до суду надійшов відзив на позовну заяву зі збільшенням позовних вимог (т.2 а.с.166-171).

07.12.2020 року (вх.№51960/20) від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, згідно переліку, який у ньому викладено (т.2 а.с.172-188).

14.12.2020 року (вх.№ЕП/24338/20) та 18.12.2020 року (54039/20) від представника Міністерства юстиції України до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (т.2 а.с.189-202).

Станом дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З урахуванням положень ч.1 ст.120, ч.6 ст.120 КАС України, ст.258 КАС України, дана адміністративна справа вирішується судом у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 є приватним виконавцем округу Одеської області.

17 липня 2020 року гр. ОСОБА_2 було подано до Міністерства юстиції скаргу на дії (бездіяльність) ОСОБА_1 , як виконавця. Підстава для подання скарги ОСОБА_2 полягала у зверненні стягнення на її заробітну плату в рамках виконавчого провадження - основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 157478,47 грн. (т.1 а.с.35-36,91-92, 170-171, 213-214, т.2 а.с.29-зворотній бік, 30, 121-зворотній бік, 122).

У процесі розгляду даної заяви, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця за виконавчим провадженням №60745929.

За результатом проведеної невиїзної позапланової перевірки Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було складено довідку від 21.08.2020 року (т.1 а.с.21-28, т.2 а.с.2-9, 49-52, 141-144) на підставі якої Міністерством юстиції України прийнято Подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 (посвідчення від 06.06.2017 №0046) (т.1 а.с.12-20, 78-86, 157-165, 204-212, т.2 а.с.25-29, 117-121).

Як зазначено у поданні, перевіркою встановлено, що постановою від 28.11.2019 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 60745929 з примусового виконання виконавчого листа Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.10.2019 № 509/1905/18 про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 11.09.2007, який зареєстрований в реєстрі за № 3187, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який складається в цілому з одного житлового камінного, зазначеного в схематичному плані літерою «А2, а-а(б)», житловою площею 89,8 кв.м., загальною площею 147,0 кв.м., та «Б»-сарай, «В»-вбиральня, 1-2 спорудження, розташований на земельній ділянці площею 2500 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Рекою Л.А. 11.09.2007 за реєстровим № 3178, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2338445, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 4584894, виданого 11.09.2007. Земельну ділянку, площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за вищевказаною адресою, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченої приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Рекою Л.А., 11.09.2007 за реєстровим № 3182, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2338508, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Держаному реєстрі правочинів за № 4585032, виданого 11.09.2007. З метою погашення заборгованості за споживчим кредитом № 0 від 11.09.2007 укладеним між Публічним акціонерними товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рахунок погашення заборгованості у сумі 61501,03 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 1 611 204.54 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 36059,64 дол. США, заборгованість по сплаті відсотків 25441,39 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 14.05.2017 по 14.05.2018 - 56423,45 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в строк з 14.05.2017 по 14.05.2018 -170977,40 грн., станом на 14.05.2018. Також 28.11.2019 приватним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 147 479,47 грн.

Перевіркою встановлено, що 16.04.2020 приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено на виконання до ПІ «МАКДОНАЛЬДЗ ЮКРЕЙН ЛТД». Цією постановою визначено стягувати із заробітної плати боржника основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 157 479,47 грн. При цьому постановою від 28.11.2019 приватним виконавцем визначений розмір основної винагороди в сумі 147 479,47 грн.

З огляду на викладене, у поданні вказано, що приватним виконавцем при винесенні постанови про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника враховані витрати на проведення виконавчих дій в сумі 10 000 грн.

З посиланням на положення п.1 ч.2 ст.18, ч.2 ст.42 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», п.2 розд.VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, правові висновки, викладені у постанові Верховного суду від 03.03.2020 року по справі №260/801/19, у поданні зазначено, що перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) встановлено, що на момент винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.04.2020 приватним виконавцем не виносилась постанова про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 10 000 грн. та інші постанови, передбачені пунктом 2 розділу VI Інструкції. Постанова про визначення розміру витрат виконавчого провадження на сплату послуг АСВП у розмірі 69, 00 грн. винесена у виконавчому провадженні № 60745929 приватним виконавцем 21.07.2020. Відповідно до частини одинадцятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», стягнення з боржника додаткової винагороди приватному виконавцю, а також додаткових витрат, крім визначених Міністерством юстиції України, не допускається. З огляду на це, дії приватного виконавця щодо стягнення витрат виконавчого провадження шляхом звернення стягнення на заробітну плату боржника вчинені з порушенням вимог частини одинадцятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 2 розділу VI Інструкції. Також з відомостей АСВП встановлено, що 05.08.2020 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 62744206 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 28.11.2019 № 60745929. Стягувачем за цим виконавчим документом є ОСОБА_1 . З огляду на це слід зазначити, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 5 Закону, приватний виконавець не може виконувати рішення за яким стягувачем є сам виконавець. Здійснюючи виконавче провадження № 62744206 приватний виконавець порушив вимоги цієї норми Закону. Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що приватний виконавець зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання чи усунення конфлікту інтересів. онфліктом інтересів у цілях застосування цього Закону вважається суперечність між особистими інтересами державного виконавця або приватного виконавця та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання державним виконавцем або приватним виконавцем його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення примусового виконання рішень.

У поданні вказано, що враховуючи, що приватний виконавець є стягувачем у виконавчому провадженні № 62744206 та має особисту заінтересованість, яка може вплинути на його об`єктивність та неупередженість під час виконання виконавчого документа, слід зазначити, що в порушення вимог частини четвертої статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» зазначене виконавче провадження здійснюється приватним виконавцем в умовах конфлікту інтересів.

У Поданні містяться висновки про те, що при здійсненні зведеного виконавчого провадження №60745929 приватним виконавцем порушено вимоги:

- п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо здійснення діяльності з дотриманням принципу законності;

- ч.4 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо вжиття заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів;

- ч.1 ст.34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо стягнення основної винагороди приватного виконавця;

- ч.11 ст.34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» п.2 розділу VI Інструкції щодо стягнення витрат виконавчого провадження;

-п.3 ч.1 ст.2 Закону щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності;

- п.1 ч.4 ст.5 Закону щодо заборони виконання рішень, за якими приватний виконавець є стягувачем.

У висновках до подання вказано, що виявлені позаплановою перевіркою діяльності приватного виконавця порушення вимог Закону при здійсненні зведеного виконавчого провадження №60745929 свідчать про неналежне виконання ним своїх обов`язків та місять ознаки дисциплінарного проступку.

У поданні міститься відмітка про те, що дисциплінарні стягнення до приватного виконавця ОСОБА_1 не застосовувались.

Листом від 02.10.2020 року №361-2020/Дс позивача повідомлено про те, що засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців щодо розгляду вищевказаного подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відбудеться 07.10.2020 року об 11:00 год. в режимі відео конференції (т.1 а.с.11).

Разом із вказаним листом на адресу позивача було направлено копію вищевказаного подання.

06.10.2020 року позивачем було подано до Дисциплінарної комісії приватних виконавців заперечення на подання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності (т.1 а.с.32-34,87-90,166-169).

07.10.2020 року на засіданні Дисциплінарної комісії приватних виконавців було розглянуто подання Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та вирішено задовольнити вказане подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці про що складено відповідний протокол №41 (т.1 а.с.147-156, 194-203, т.2 а.с.14-зворотній бік, 15-19, 103-112).

До вказаного рішення членом Дисциплінарної комісії приватних виконавців О.В. Соломко складено окрему думку про наявність підстав для відхилення подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача (т.1 а.с.142-146, 190-192, т.2 а.с.22-24, 113-115, 161-163)

27.10.2020 року Міністерством юстиції України прийнято наказ №3739/5, яким введено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року, оформлене протоколом №41 про задоволення подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці та зупинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 , посвідчення 0046, видане 06.06.2017 року строком на 3 місяці (т.1 а.с.193, т.2 а.с.14, 116).

Вважаючи протокол-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці та наказ Міністерства юстиції України №3739/5 від 27.10.2020 року про зупинення діяльності приватного виконавця і ОСОБА_1 строком на 3 місяці протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, встановлено, що Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Одним із завдань Мін`юсту є забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень.

Вказана норма знайшла своє відображення у Законі України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів", що визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Статтею 17 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" визначено, що Міністерство юстиції України формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень, забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації, здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення та ін.

Згідно із частиною 1 статті 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно частини 3 статті 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" позапланові перевірки проводяться, зокрема, на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

Згідно із частинами 4-7 статті 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.

За місцем проведення перевірки поділяються на виїзні та невиїзні.

У разі проведення позапланової невиїзної перевірки Міністерство юстиції України надсилає приватному виконавцю письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк, який має бути достатнім для підготовки відповіді та копій документів, але не менше 10 календарних днів, приватний виконавець надає Міністерству юстиції України вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" дисциплінарна комісія утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

Частиною 6 вказаної статті визначено, що Дисциплінарна комісія: розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Згідно з частинами 8-9 статті 39 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" рішення Дисциплінарної комісії приймаються на її засіданні, за умови присутності не менше п`яти членів комісії, шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії.

У разі рівного розподілу голосів рішення вважається неприйнятим.

Рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії.

Статтею 40 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" визначено порядок розгляду питань про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Так, Дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі якщо подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності внесено за результатами перевірки діяльності приватного виконавця, здійсненої на підставі скарги учасника виконавчого провадження, яка одночасно є предметом судового розгляду з оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця, Дисциплінарна комісія відкладає розгляд цього подання до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду такої скарги.

У такому разі перебіг строку, передбаченого частиною першою цієї статті, зупиняється до набрання судовим рішенням законної сили.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності:

1) зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності;

2) має право запросити на засідання учасника виконавчого провадження, скарга якого стала підставою для перевірки діяльності приватного виконавця та внесення подання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, для надання додаткових пояснень по суті скарги;

3) має право запросити на засідання та заслухати думку представників органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших осіб за їхньою згодою.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає одне з таких рішень:

1) задовольнити подання та застосувати до приватного виконавця дисциплінарне стягнення;

2) відхилити подання та направити матеріали для повторної перевірки діяльності приватного виконавця;

3) відхилити подання та відмовити в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

У разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Частиною 1статті 41 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: попередження; догана; зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; припинення діяльності приватного виконавця.

Згідно з частиною 2 статті 41 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Таким чином, для прийняття рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, відповідно до цього Закону, підставою для якого є наявність у діях приватного виконавця складу дисциплінарного проступку, Дисциплінарна комісія приватних виконавців має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення останнім законодавства, що в свою чергу і є мотивом для прийняття рішення про зупинення діяльності приватного виконавця.

Судом встановлено, що підставою для прийняття спірних рішень є встановлені обставини та висновки відповідача про те, що:

- приватним виконавцем при винесенні постанови про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника враховані витрати на проведення виконавчих дій в сумі 10 000 грн.;

- дії приватного виконавця щодо стягнення витрат виконавчого провадження шляхом звернення стягнення на заробітну плату боржника вчинені з порушенням вимог частини одинадцятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 2 розділу VI Інструкції;

- 05.08.2020 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 62744206 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 28.11.2019 № 60745929 стягувачем за яким є ОСОБА_1 ;

- відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 5 Закону, приватний виконавець не може виконувати рішення за яким стягувачем є сам виконавець

- враховуючи, що приватний виконавець є стягувачем у виконавчому провадженні № 62744206 та має особисту заінтересованість, яка може вплинути на його об`єктивність та неупередженість під час виконання виконавчого документа, в порушення вимог частини четвертої статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» зазначене виконавче провадження здійснюється приватним виконавцем в умовах конфлікту.

Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області вирішено:

«Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 11.09.2007 року який зареєстрований в реєстрі за № 3187, а саме:

- житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який складається в цілому з одного житлового камінного, зазначеного в схематичному плані літерою «А2, а-а(б)», житловою площею 89,8 кв.м., загальною площею 147, 0 кв.м., та «Б»-сарай, «В»-вбиральня, 1-2 спорудження, розташований на земельній ділянці площею 2500 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі договору-купівлі продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Рєкою Л.А. 11.09.2007 року за реєстровим № 3178, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2338445, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 4584894, виданого 11.09.2007 року.

- земельну ділянку, площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за вищевказаною адресою, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченої приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Рєкою Л.А., 11.09.2007 року за реєстровим № 3182, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2338508, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Держаному реєстрі правочинів за № 4585032, виданого 11.09.2007 року.

З метою погашення заборгованості за споживчим кредитом № 0 від 11.09.2007 року укладеного між Публічним акціонерними товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рахунок погашення заборгованості в сумі у сумі 61501.03 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 1 611 204.54 грн., з яких:заборгованість за кредитом - 36059,64 дол. США,заборгованість по сплаті відсотків 25441.39 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 14.05.2017 року по 14.05.2018 року - 56423,45 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в строк з 14.05.2017 року по 14.05.2018 року -170977,40 грн., станом на 14.05.2018 року.».

На вказане рішення суду 29.10.2019 року Овідіопольським районним судом Одеської області видано виконавчий лист стягувачем в якому вказано ОСОБА_7 (т.1 а.с.41-42).

Так, з наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що в проваджені приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. перебуває виконавче провадження №60745929 відкрите на підставі Виконавчого листа №509/1905/18, виданого 29.10.2019 року Овідіопольським районним судом Одеської області, де боржником значиться ОСОБА_7 .

Постановою від 28.11.2019 приватним виконавцем визначений розмір основної винагороди в сумі 147 479,47 грн. (т.1 а.с.44-45).

В рамках вказаного виконавчого провадження позивачем прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Цією постановою визначено стягувати із заробітної плати боржника основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 157 479,47 грн.

Як вказано позивачем, при прийнятті постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ним було допущено арифметичну помилку і замість 147 479, 47 грн. ОСОБА_1 помилково було вказано 157 479, 47 грн.

З наданих до суду доказів, судом встановлено, що вказана постанова про звернення стягнення на заробітну плату приватним виконавцем була відкликана.

Вищевказані обставини спростовують висновки відповідача про те, що приватним виконавцем при винесенні постанови про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника враховані витрати на проведення виконавчих дій в сумі 10 000 грн. та що позивачем порушено вимог частини одинадцятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 2 розділу VI Інструкції.

З вказаного вбачається, що Дисциплінарною комісією не було враховано обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди.

Щодо посилань відповідача на порушення, які допущені Долинським як приватним виконавцем при здійсненні виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 62744206, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та інших органів" під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, перевірка за наслідками якої прийнято спірні рішення проведена на підставі звернення ОСОБА_7 . При цьому у звернення вказана особа посилалась на порушення, які на її думку допущені позивачем в рамках виконавчого провадження №60745929.

Тобто, перевірка дій ОСОБА_1 як приватного виконавця вчинених ним в рамках виконавчого провадження № 62744206 виходить поза межі скарги на підставі якої було ініційовано дисциплінарне провадження відносно позивача.

Зважаючи на вищевикладене, суд відхиляє доводи відповідача про допущені позивачем порушення при вчиненні виконавчих дій в рамках виконавчого провадження №60745929, як підставу для прийняття спірних рішень.

Як вже вказано вище для прийняття рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, відповідно до цього Закону, підставою для якого є наявність у діях приватного виконавця складу дисциплінарного проступку, Дисциплінарна комісія приватних виконавців має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення останнім законодавства, що в свою чергу і є мотивом для прийняття рішення про зупинення діяльності приватного виконавця.

Аналогічні правила закріплені і в пункті 27 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 листопада 2017 року № 3791/5, за змістом якого у разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Зі змісту спірного рішення комісії судом встановлено, що остання, застосувавши до позивача дисциплінарне стягнення у виді зупинення діяльності приватного виконавця на три місяці, не зазначила будь-які аргументи на користь прийняття чи відхилення доводів та доказів позивача та прийняття саме такого виду стягнення за результатами розгляду подання, не зазначила доводів щодо неможливості застосування до позивача інших видів стягнень, що є менш суворими, з урахуванням тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, наявності тієї обставини, що позивач раніше до дисциплінарної відповідальності не притягався, що свідчить про порушення принципу пропорційності, всупереч принципу обґрунтованості рішення комісія не навела мотиви, з яких виходить, обираючи саме такий строк.

Суд зазначає, що на подання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від була подана окрема думка члена Дисциплінарної комісії приватних виконавців, який вважав, що Дисциплінарною комісією приватних виконавців подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача мало бути відхилене як необґрунтоване.

Застосування строків такого виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності. Тому, визначаючи вид стягнення та встановлюючи позивачу строк зупинення діяльності, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному рішенні про застосування заходу стягнення. Не зазначення цього свідчить про те, що рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для прийняття вказаного рішення комісії.

Як вже вказано вище, під час розгляду справи суд встановив, що спірне рішення Дисциплінарної комісії у формі протоколу прийняте на підставі подання Міністерства юстиції України про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, внесеного за наслідками проведення невиїзної перевірки діяльності щодо здійснення виконавчого провадження ВП №65745929, проведеної на підставі скарги ОСОБА_7 .

Це подання містить пропозицію про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Вказане подання за своїм змістом і правовим визначенням має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для прийняття Дисциплінарною комісією приватних виконавців рішення відповідно до цієї пропозиції.

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує правові висновки Верховного суду у постанові від 24.06.2020 року по справі №815/1830/18, а які Верховний суд наголосив, що порушення дисциплінарної справи не констатує факту вчинення дисциплінарного проступку, а здійснюється за наявності ознак такого проступку, які потребують більш детального дослідження на предмет їх підтвердження або ж спростування під час розгляду справи.

Щодо аргументів відповідача про те, що Дисциплінарна комісія не може бути відповідачем в даній справі, оскільки не є юридичною особою, немає власного рахунку у банках, а її рішення без наказу не несуть будь-яких наслідків, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пунктів 3, 4, 9 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27.11.2017 № 3791/5, така комісія наділена переліком завдань, які за своєю суттю є публічно-владними, а також суб`єктно до такої комісії входять посадові особи з числа Міністерства Юстиції України.

З огляду на викладене, суд не може погодись з аргументами відповідача в цій частині, оскільки Дисциплінарна комісія приватних виконавців під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є колегіальним органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків, а також прийняття рішень про застосування до них дисциплінарного стягнення.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Отже, лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання членами комісії означеної процедури свідчитиме належна мотивація прийнятого рішення: встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення висвітлених у скарзі питань; посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення; оцінка доводів та аргументів особи, що до якої застосовуються дисциплінарне стягнення; норми права, що застосовані, і ті, що не застосовані, з викладенням мотивів їх незастосування.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення.

Європейський суд з прав людини в рішеннях неодноразово наголошував, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган державної влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення від 01.07.2003р. у справі «Суомінеен проти Фінляндії» № 3780001/97, п. 36).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Положеннями статті 17 цього Закону встановлено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, позицією, викладеною в пункті 88 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України», визначено, що Судові ніщо не заважає назвати «судом» конкретний національний орган, який не входить до судової системи, для цілей встановлення його відповідності критеріям, викладеним у справі «Вільхо Ескелайнен та інші проти Фінляндії». Адміністративний або парламентський орган може вважатися «судом» у матеріально-правовому значені цього терміну, що призведе до можливості застосування статті 6 Конвенції до спорів державних службовців (див. рішення у справах «Аргіру ті інші проти Греції» (Argyrou and Others v. Greece), заява № 10468/04, п. 24, від 15 січня 2009 року, та «Савіно та інші проти Італії» (Savino and Others v. Italy), заяви №№ 17214/05,20329/05 та 42113/04, пп. 72-75, від 28 квітня 2009 року). Проте висновок щодо застосовності статті 6 Конвенції не перешкоджає розгляду питання дотримання процесуальних гарантій у такому провадженні (див. вищезазначене рішення у справі «Савіно та інші проти Італії» (Savino and Others v. Italy), п. 72)».

Про подібність відносин, які виникають під час засідань Дисциплінарної комісії приватних виконавців до здійснення судочинства, можуть свідчити також обставини визначення порядку призначення членів комісії Законом, встановлення вимог до членів комісії, процедури засідання, можливість заявлення відводів, тощо.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підставі для визнання протиправним та скасування протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці та, відповідно, про задоволення позовної заяви приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 .

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування протоколу-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці, скасування наказу Міністерства юстиції України №3739/5 від 27.10.2020 року про зупинення діяльності приватного виконавця і ОСОБА_1 строком на 3 місяці задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати протокол-рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020 року №41, в частині притягнення ОСОБА_1 , як приватного виконавця (посвідчення №0046), до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на 3 місяці.

Скасувати наказ Міністерства юстиції України №3739/5 від 27.10.2020 року про зупинення діяльності приватного виконавця і ОСОБА_1 строком на 3 місяці.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Долинський Микола Миколайович (вул.Гоголя, буд.19, офіс.1, м.Одеса, 65082).

Відповідачі:

Дисциплінарна комісія приватних виконавців (вул.Архітектора Городецького, буд.13, м.Київ, 01001);

Міністерство юстиції України (вул.Архітектора Городецького, буд.13, м.Київ, 01001, ).

Суддя С.М. Корой

.