Справа № 600/2270/20-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 р. м. Чернівці справа № 600/2270/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головне управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить :

- стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) податковий борг на загальну суму 127029,96 грн до місцевого бюджету.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача заборгованості перед бюджетом, який виник у зв`язку із несплатою у встановлений законом строк узгоджених грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та земельному податку з фізичних осіб. Оскільки платником не вживаються заходи щодо погашення заборгованості, просить стягнути таку у судовому порядку.

10.11.2020 року судом надіслано до Управління ДМС у Чернівецькій області запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

25.11.2020 року на адресу суду від Управління ДМС у Чернівецькій області надійшло повідомлення, згідно якого ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою проживання АДРЕСА_1 .

26.11.2020 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом визначеним ст. 162 КАС України на подання відзиву на адміністративний позов не скористався. Вказану ухвалу позивачем отримано 07.12.2020 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе та доцільне розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів у порядку спрощеного письмового провадження.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 та з 02.07.1998 р. по 05.06.2018 перебував на обліку у Головному управлінню ДПС України у Чернівецькій області. Згідно відомостей наданих позивачем, стан платника податків припинено, але не знято з обліку (кор пусті, але не закриті) (а.с. 10).

Відповідно до облікової картки платника податків у відповідача станом на 30.09.2020 р. рахується заборгованість по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 7561,42 грн (а.с. 11).

Відповідно до облікової картки платника податків у відповідача станом на 30.10.2020 р. рахується заборгованість по платежу земельний податок з фізичних осіб 119468,27 грн (а.с. 12-13).

Податковим органом відповідачу надсилалась податкова вимога форми "Ф" від 11.02.2020 р. №186-50 на суму податкового боргу 113548,16 грн (а.с. 5).

На час розгляду справи податкова вимога є неоскаржена та невідкликана.

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу у розмірі 127029,69 грн не сплатив, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку вказану правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідач у відповідності до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України являється платником податків та згідно пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов`язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Стаття 8 Податкового кодексу України визначає види податків та зборів.

В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1).

До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать податок на майно.

Стаття 265 Податкового кодексу України визначає склад податку на майно. Згідно пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2).

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з підпунктом 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 Податкового кодексу України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 даного Кодексу податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з матеріалів справи, заборгованість відповідача перед бюджетом станом на 06.11.2020 року становить 127029,69 грн та складається з:

Земельний податок з фізичних осіб - 119468,27 грн.

- 104815,50 грн - земельний податок з фізичних осіб за податковий період 01.07.2018 р. - 22.02.2019 р., яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 03.12.2019 р. №79724-5007-2401 (а.с.8).

- 3424,89 грн - земельний податок з фізичних осіб за податковий період 01.07.2018 р. - 2019 р., яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 05.12.2019 р. №79769-5007-2401 (а.с. 8).

- 3825,21 грн - земельний податок з фізичних осіб за податковий період 2019 р., яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 05.12.2019 р. №79768-5007-2401 (а.с. 8).

- 3424,89 грн - земельний податок з фізичних осіб за податковий період 2020 р., яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 09.07.2020 р. №56059-5007-2401 (а.с. 9).

- 3977,78 грн - земельний податок з фізичних осіб за податковий період 2020 р., яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 09.07.2020 р. №56060-5007-2401 (а.с. 9).

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів не житлової нерухомості - 7561,42 грн.

- 455,43 грн - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів не житлової нерухомості за період - 2018 р., яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 14.04.2020 р. №0-2401 (а.с. 6).

- 5136,55 грн - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів не житлової нерухомості за період - 2018 р., яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 14.04.2020 р. №0-2401 (а.с. 6).

- 1969,44 грн - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів не житлової нерухомості за період - 2018 р., яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 14.04.2020 р. №0-2401 (а.с. 6).

Вказані податкові повідомлення-рішення скеровувалися відповідачу, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вищевказаних положень Податкового кодексу України позивач надіслав на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 11.02.2020 року №186-50.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Станом на дату розгляду справи податковий борг відповідача перед бюджетом становить 127029,69 грн та залишається непогашеним.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем та скасування вищезазначених податкових повідомлень - рішень та вимоги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 127029,96 грн до місцевого бюджету.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, Код )

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя І.В. Маренич