Справа № 640/25587/20
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Київ № 640/25587/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Міністерства освіти і науки України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на сторону відповідача

ОСОБА_2

про визнання протиправними та скасування наказів

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Міністерства освіти і науки України (далі по тексту - відповідач), адреса: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 10, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України №341-к від 07 жовтня 2020 року «Про припинення контракту від 13 квітня 2018 року №І-41 та звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України №342-к від 07 жовтня 2020 року «Про виконання обов`язків ректора».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував на посаді ректора Національного авіаційного університету, 07 жовтня 2020 року відповідачем прийнято наказ №341-к «Про припинення контракту від 13 квітня 2018 року №І-41 та звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого контракт з позивачем припиняється з 21 жовтня 2020 року та наказом №342-к від 21 жовтня 2020 року виконання обов`язків ректора університету покладено на ОСОБА_2 .

Позивач з вказаними наказами не погоджується, вважає їх протиправними, такими, що були прийняті не на підставі та поза межами повноважень, визначених законами України, необгрунтовано, упереджено та без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення, з огляду на те, що його було призначено ректором університету строком на 5 років як обраного за конкурсом відповідно до статті 42 Закону України «Про вищу освіту», а у відповідача відсутня компетенція одноособово приймати рішення з управління Університету по питанням визначення керівника вищого навчального закладу.

Крім того, позивач стверджує у своїй позовній заяві, що конференцією трудового колективу університету не приймалось жодних рішень про дострокове припинення контракту з ним та не вносилось подання до відповідача щодо такого припинення.

Також, позивач посилається на те, що близько 500 працівників університету підписали відкрите звернення до державних органів в його підтримку, як ректора.

Стосовно наказу №342-к від 21 жовтня 2020 року, яким виконання обов`язків ректора покладено на ОСОБА_2 , позивач зазначив, що вказаний наказ прийнятий відповідачем одноособово та з перевищенням повноважень, оскільки, на переконання позивача, чинним законодавством не передбачені повноваження відповідача на дострокове розірвання контракту з ректором з власної ініціативи за відсутності подання вищого колегіального органу громадського самоврядування закладу вищої освіти.

Вказані обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що 13 квітня 2018 року між Міністерством освіти і науки України з позивачем укладено контракт №І-41.

У період з 27 по 30 липня 2020 року Державною службою якості освіти України проведено позапланову перевірку Національного авіаційного університету (далі по тексту - НАУ, Університет) за зверненнями студентів НАУ та фізичних осіб та Льотної академії Національного авіаційного університету (м. Кропивницький) за зверненням ОСОБА_3 .

За результатами проведеної перевірки складено акти від 30 липня 2020 року №01-12/53-03-06/1 та від 31 липня 2020 року №01-12/54-03-06/1, якими зафіксовано 22 порушення чинного законодавства у НАУ та 29 у Льотній академії Національного авіаційного університету.

Також, у відзиві на позовну заяву зазначено, що органами Державної служби України з надзвичайних ситуацій впродовж 2018-2020 років проводились позапланові перевірки дотримання вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами яких було виявлено численні порушення з боку НАУ, які керівництвом Університету не усувались, що призвело до пожеж та матеріальних збитків.

Враховуючи вищевикладене, відповідач дійшов висновку про неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків на посаді ректора, у зв`язку з чим було прийнято оскаржуваний наказ №341-к від 07 жовтня 2020 року про припинення контракту з ним та звільнення з посади.

Стосовно наказу №342-к від 07 жовтня 2020 року, яким призначено ОСОБА_2 тимчасово виконуючим обов`язки ректора НАУ, представник відповідача послався на те, що чинним законодавством Міністерство освіти і науки України наділено такими повноваженнями, а тому наказ винесений правомірно та з урахуванням вимог закону.

З огляду на вищевикладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа письмових пояснень на позовну заяву не надала з невідомих причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження у адміністративній справі, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову залишено без розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року скасована та прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 квітня 2018 року між Міністерством освіти і науки України та ОСОБА_1 укладено контракт №І-41 (далі по тексту - контракт) (Т.1, а.с. 231-236), відповідно до умов якого останній призначається на посаду ректора Національного авіаційного університету строком дії з 13 квітня 2018 року по 12 квітня 2023 року.

Наказом з особового складу Національного авіаційного університету від 13 квітня 2018 року №311/к ОСОБА_1 приступив до роботи ректором НАУ строком на п`ять років з 13 квітня 2018 року по 12 квітня 2023 року, як обраний за конкурсом відповідно до статті 42 Закону України «Про вищу освіту» на умовах контракту (Т.1, а.с. 38).

У лютому 2020 року за зверненнями студентів НАУ відповідачем проведено моніторинг стану організації роботи з пожежної та техногенної безпеки в НАУ, за результатами якого запропоновано вжити певних заходів з метою усунення недоліків вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки (Т.2, а.с. 94-95).

Матеріалами справи підтверджується, що у період з 27 липня 2020 року по 30 липня 2020 року Державною службою якості освіти України проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) в Національному авіаційному університеті з питань дотримання вимог законодавства у сфері вищої освіти, за результатом якого складено Акт від 30 липня 2020 року №01-12/53-03-06/1 (далі по тексту - Акт).

Так, зі змісту Акта (Т.1, а.с. 246-250, Т.2, а.с. 1-26) вбачається, що за результатами позапланової перевірки комісією виявлено 22 порушення вимог законодавства у Національному авіаційному університеті, зокрема, виявлено порушення:

- які створюють небезпеку порушення прав іноземних громадян на правомірне отримання освітньої послуги, неотримання освітньої послуги в повному обсязі, неотримання освітньої послуги належної якості та не в повному обсязі;

- які порушують права громадян КНР - одержувачів освітньої послуги на території України;

- які обмежують права науково-педагогічних (педагогічних) працівників на належні умови праці, що не сприяє покращенню якості надання освітньої послуги, обмежують права інших науково-педагогічних працівників на прийняття на роботу та які створюють небезпеку для науково-педагогічних працівників належних умов для підвищення професійного рівня;

- які ускладнюють управлінську діяльність.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія акта від 31 липня 2020 року №01-12/54-03-06/1, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері вищої освіти у Льотній академії Національного авіаційного університету (Т.2, а.с. 27-63), відповідно до якого у діяльності академії виявлено 29 порушень вимог законодавства.

Також, згідно з наявною в матеріалах справи копією доповідної записки завідувача сектору мобілізаційної роботи, цивільного захисту та безпеки життєдіяльності ОСОБА_4 , адресованого на ім`я тимчасового виконуючого обов`язки Міністра освіти і науки України від 20 вересня 2020 року №20/50-вн-20 (Т.2, а.с. 64-65), ОСОБА_4 зазначив про можливі порушення ректором НАУ вимог пунктів 19,21 та 23 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417, пунктів 3,4 та 5 розділу І, абзацу 6 пункту 1 розділу ІІ Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 08 вересня 2016 року №974, щодо запобігання та врегулювання інтересів між здобувачами освіти та керівництвом НАУК, зумовленого організацією та виконанням заходів пожежної та техногенної безпеки на території та в будівлях НАУ (навчальні корпуси, гуртожитки).

Зокрема, у доповідній записці зазначено, що до Міністерства освіти і науки України надходять депутатські звернення та повідомлення від громадськості стосовно діяльності керівництва НАУ та вимогами негайного вирішення питань щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За оперативними даними в НАУ сталося у 2019 році 2 пожежі (15 лютого 2019 року та 23 грудня 2019 року), сума збитків 400 000,00 грн, у 2020 році також сталось 2 пожежі (22 січня 2020 року та 17 серпня 2020 року), суми збитків уточняються.

Також, в доповідній записці зазначено й про те, що представниками Солом`янського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві проводились планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання НАУ вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки у червні та грудні 2019 року та у червні та серпні 2020 року. Майже всі порушення повторюються із року в рік. Станом на 24 вересня 2020 року до Міністерства освіти і науки України не надходило результатів проведення заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 запропонував звернутись до ректора НАУ ОСОБА_1 щодо надання інформації про реалізацію ним своїх службових повноважень стосовно забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, а також винести на розгляд комісії питання виявлення причин та умов, що сприяли можливому порушенню ректором НАУ ОСОБА_1 вимог пунктів 19, 21 та 23 частини 1 статті 20 Закону, та доручити департаменту кадрового забезпечення здійснення організаційних заходів, пов`язаних з вирішенням зазначеного питання.

За інформацією, викладеною у листі Солом`янського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 05 жовтня 2020 року №21/1885 (Т.2, а.с. 66-68) за останні 4 роки на території та об`єктах НАУ виникло 16 вогневих випадків, з них 4 пожежі у 2018 році, у 2019 році 6 пожеж, у 2020 році - 3 пожежі.

Також, зазначено, що під час проведення заходів державного нагляду (контролю) гуртожитків та навчальних корпусів НАУ були виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, у зв`язку з чим Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було підготовлено до адміністративного суду 13 матеріалів щодо застосування заходів реагування у вигляді частково або повного зупинення експлуатації приміщень об`єктів НАУК та притягнуто до відповідальності відповідальних посадових осіб.

Більш того, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія звіту щодо результатів первинного обстеження протипожежного захисту будівель гуртожитків НАУК, розташованих у м. Києві (Т.2, а.с. 84-86), в якому наведений перелік робіт, які мають бути виконання задля усунення порушень вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки.

Як вбачається з матеріалах справи, наказом Міністерства освіти і науки України від 07 жовтня 2020 року №341-к «Про припинення контракту від 13 квітня 2018 року №І-41 та звільнення ОСОБА_1 » на підставі частини 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, пункту 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України, пункту 8 розділу частини 3 статті 34 Закону України «Про вищу освіту», підпункту 2.2 пункту 2 розділу 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417, абзацу 6 пункту 1 розділу 2 Міністерства освіти і науки України від 15 серпня 2016 року №974, підпунктів 13, 15, 16, 19 пункту 6 контракту від 13 квітня 2018 року №І-41, підпунктів 1 і 8 пункту 6.2. розділу 6 та абзацу 1 пункту 6.3. розділу 6 Статуту Національного авіаційного університету, наказу Міністерства освіти і науки України від 08 лютого 2018 року №116, наказу Міністерства освіти і науки України від 03 вересня 2020 року №250-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету», доповідної записки від 24 вересня 2020 року №20/15-вн-20, листа Солом`янського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 05 жовтня 2020 року №21/1885, контракт від 13 квітня 2018 року №І-41, укладений між Міністерством освіти і науки України та ОСОБА_1 припинено 21 жовтня 2020 року, звільнено з посади ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_1 21 жовтня 2020 року, відповідно до частини 8 статті 36 Кодексу законів про працю України (Т.2, а.с. 228-229).

Наказом Міністерства освіти і науки України від 07 жовтня 2020 року №342-к «Про виконання обов`язків» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року №1298 та наказу Міністерства освіти і науки України від 26 вересня 2005 року №557 ОСОБА_6 , доктора технічних наук, професора, призначено виконуючим обов`язки ректора Національного авіаційного університету з 22 жовтня 2020 року до призначення керівника в установленому законодавством порядку, але не пізніше, ніж до 22 лютого 2021 року (Т.2, а.с. 230).

Вважаючи накази відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 21 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір - це угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою. Працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, та дотримуватись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працiвниковi заробiтну плату й забезпечувати умови праці, передбаченi законодавством про працю, колективним договором i угодою сторiн.

Згідно частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

У пункті 8 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України передбачено, що підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Згідно з пунктами 16, 17 постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» від 19 березня 1993 року № 203 контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно провадитися з урахуванням гарантій, установлених чинним законодавством. При розірванні контракту з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП України, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці керівника підприємства.

У відповідності до положень частин 1, 2 статті 34 Закону України «Про вищу освіту» безпосереднє управління діяльністю закладу вищої освіти здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов`язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом закладу вищої освіти. Керівник є представником закладу вищої освіти у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах повноважень, передбачених цим Законом і статутом закладу вищої освіти.

Згідно пункту 8 частини 3 статті 34 Закону України «Про вищу освіту» керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень: забезпечує охорону праці, дотримання законності та порядку

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що керівник закладу вищої освіти відповідає за провадження освітньої, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності у закладі вищої освіти, за результати фінансово-господарської діяльності, стан і збереження нерухомого та іншого майна цього закладу.

Аналогічні приписи містяться й у пункті 6.1, підпункті 8 пункту 6.2 та пункті 6.3 розділу VI Статуту Національного авіаційного університету, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08 лютого 2018 року №116 та погодженого конференцією трудового колективу університету протоколом №1 від 22 січня 2018 року (Т.1, а.с. 9-36) (далі по тексту - Статут).

Більш того, у відповідності до пункту 2 Загальних положень укладеного з позивачем контракту керівник здійснює безпосереднє управління діяльністю закладу вищої освіти та є представником закладу вищої освіти у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах наданих повноважень.

Пунктом 4 розділу «Права та обов`язки сторін» контракту передбачено, що керівник відповідає перед засновником за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, статутом закладу вищої освіти, а також законодавством.

У пункті 6 цього розділу контракту визначені обов`язки керівника закладу вищої освіти, зокрема, у підпунктах 13, 16, 19, 21 цього пункту зазначено, що керівник зобов`язаний забезпечити дотримання умов колективного договору, статуту закладу вищої освіти; виконання закладом вищої освіти вимог законодавства, виконання закладом вищої освіти вимог органів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а також вимог засновника; створення належних умов праці відповідно до вимог законодавства, дотримання прав працівників відповідно до законодавства про працю; цільове за ефективне використання коштів державного бюджету.

Матеріалами справи підтверджується, що в діяльності НАУ були виявлені чисельні порушення, як у сфері надання освітніх послуг, так і щодо дотримання вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки.

Суд зауважує, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів цим фактам та не спростував їх відповідними поясненнями, а тому суд дійшов висновку про дійсну наявність таких порушень в діяльності НАУ.

Також, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачем, як керівником закладу вищої освіти, вживались будь-які дії направлені на усунення виявлених під час позапланових заходів державного нагляду (контролю) порушень вимог законодавства, а наявні в матеріалах справи копії заперечень щодо виявлених порушень не спростовують висновків, викладених як у актах за результатами проведених перевірок, так і у інших документах, якими встановлені порушення вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією відповідача щодо наявності підстав вважати, що позивачем, як ректором закладу вищої освіти, неналежно виконувались його посадові обов`язки, що, у тому числі, призвело до порушення прав студентів, прав науково-педагогічного персоналу Університету, а також до матеріальних збитків закладу, викликаних порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Крім того, згідно абзацу 11 частини 3 статті 42 Закону України «Про вищу освіту» керівник закладу вищої освіти може бути звільнений з посади засновником (засновниками) або уповноваженим ним (ними) органом (особою), а також у зв`язку з прийняттям рішення про його відкликання вищим колегіальним органом громадського самоврядування, який його обрав на посаду з підстав, визначених законодавством про працю, за порушення статуту закладу вищої освіти та умов контракту. Подання про відкликання керівника може бути внесено до вищого колегіального органу громадського самоврядування закладу вищої освіти не менш як половиною статутного складу наглядової або вченої ради закладу вищої освіти. Рішення про відкликання керівника закладу вищої освіти приймається більшістю голосів за умови присутності не менш як двох третин статутного складу вищого колегіального органу громадського самоврядування закладу вищої освіти.

Вищим колегіальним органом громадського самоврядування закладу вищої освіти, в свою чергу, є загальні збори (конференція) трудового колективу, включаючи виборних представників з числа студентів (курсантів) (частина 1 статті 39 Закону України «Про вищу освіту»).

У відповідності до підпункту 6.19.1 розділу VI Статуту вищим колегіальним органом громадського самоврядування Університету є Конференція трудового колективу Університету, включно з виборними представниками з числа студентів (курсантів).

Згідно з пунктом 6.13 розділу VI Статуту Ректор Університету може бути звільнений з посади Міністерством освіти і науки України , а також у зв`язку з прийняттям рішення про його відкликання Конференцією трудового колективу Університету, який його обрав з підстав, визначених законодавством про працю, за порушення Статуту Університету та умов контракту. Подання про відкликання керівника може бути внесено до Конференції трудового колективу Університету не менш як половиною статутного складу Наглядової або Вченої ради Університету. Рішення про відкликання ректора Університету приймається більшістю голосів за умови присутності не менш як двох третин статутного складу Конференції трудового колективу Університету.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що керівник закладу вищої освіти, в даному випадку, ректор НАУ може бути звільнений з посади достроково у двох випадках:

- засновником або уповноваженим ним (ними) органом (особою);

- у зв`язку з прийняттям рішення про його відкликання вищим колегіальним органом громадського самоврядування.

У пункті 11 розділу «Відповідальність сторін, розв`язання спорів» укладеного контракту зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим контрактом.

Відповідно до підпункту 2 пункту 15 розділу «Внесення змін та доповнень до контракту, припинення його дії» дія цього контракту припиняється до закінчення строку дії контракту…у зв`язку з невиконанням керівником обов`язків, покладених на нього контрактом.

При цьому, пунктом 18 цього ж розділу передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту у зв`язку з невиконанням або неналежним виконання сторонами обов`язків, передбачених цим контрактом, він розривається з попередженням за два тижні відповідної сторони.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у разі встановлення засновником, в даному випадку, відповідачем, невиконання або неналежного виконання позивачем, як ректором НАУ, своїх посадових обов`язків, відповідач мав право на дострокове розірвання укладеного контракту з позивачем та звільнення останнього з посади ректора.

При цьому, позивач помилково вважає, що для його звільнення обов`язковою підставою мало бути подання Конференції трудового колективу Університету, адже чинним законодавством України не пов`язується припинення контракту та звільнення з посади у разі встановлення відповідачем, як засновником закладу вищої освіти, неналежного виконання або взагалі невиконання своїх обов`язків з наявністю подання про його відкликання Конференції трудового колективу НАУ.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання обов`язків ректора під час перебування позивача на цій посаді, з урахуванням того, що останнім не спростовано будь-якими належними та допустимими доказами факту виявлення та факту неусунення впродовж тривалого часу порушень вимог законодавства у сфері освіти та у сфері пожежної та техногенної безпеки, що призвело до значних збитків Університету та порушенню прав студентів й науково-педагогічного персоналу, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Міністерства освіти і науки України №341-к від 07 жовтня 2020 року «Про припинення контракту від 13 жовтня 2018 року №І-41 та звільнення ОСОБА_1 » прийнятий у порядку, спосіб та в межах наданих відповідачу повноважень, а тому є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України №342-к від 07 жовтня 2020 року «Про виконання обов`язків», суд виходить з наступного.

У відповідності до частини 5 статті 42 Закону України «Про вищу освіту» Методичні рекомендації щодо особливостей виборчої системи, порядку обрання керівника закладу вищої освіти та типова форма контракту з керівником державного закладу вищої освіти затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2-1 Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника закладу вищої освіти, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2014 року №726 засновник може призначати виконувача обов`язків керівника закладу вищої освіти з моменту утворення вакантної посади до обрання та/або призначення керівника в установленому законом порядку.

Судом встановлено, що відповідачем виконано вимоги контракту щодо дотримання двотижневого терміну для попередження про дострокове розірвання контракту.

Наказ №342-к від 07 жовтня 2020 року містить в собі посилання на те, що ОСОБА_2 призначається тимчасово виконуючим обов`язки ректора НАУ з 22 жовтня 2020 року, оскільки останнім днем виконання цих обов`язків позивачем є 21 жовтня 2020 року.

Більш того, в оскаржуваному наказу зазначено строк, впродовж якого на ОСОБА_2 покладено обов`язки ректора Університету, а саме, до призначення керівника в установленому законом порядку, але не пізніше, ніж до 22 лютого 2020 року.

Враховуючи, що судом встановлено правомірність наказу Міністерства освіти і науки України №341-к від 07 жовтня 2020 року, а наказ №342-к від 07 жовтня 2020 року прийнятий у відповідності до вимог законодавства, суд не вбачає підстав для визнання його протиправним та скасування.

Стосовно наданих позивачем аркушів з підписами членів трудового колективу «на підтримку законно обраного ректора ОСОБА_1 » (Т.1, а.с. 43-75) суд зазначає, що вказані аркуші з підписами не можуть свідчити про протиправність оскаржуваних позивачем наказів та не підтверджують факту належного виконання останнім своїх обов`язків, як ректора НАУ. Більш того, з вказаних аркушів неможливо зрозуміти на підтримку ОСОБА_1 в чому саме вони були зібрані, оскільки сам текст звернення трудового колективу, надрукований на окремому аркуші.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог позивача в повному обсязі та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність прийнятої постанови в межах наданих йому повноважень у порядок та спосіб, визначені законом, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, а матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для розподілу судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказів - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник