Справа № 380/6621/20
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Львів справа №380/6621/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Терлецький О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача Свищо С.М.,

представника відповідача - Агафонової Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії ,-

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії , у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті йому належного грошового забезпечення за період з 01.10.2019 ро по 30.04.2020 року за військовим званням «молодший лейтенант», що включає оклад за військовим званням «молодший лейтенант», посадовий оклад за 12 тарифним розрядом, надбавки за вислугу років та особливості проходження служби, премію за особистий внесок у загальні результати служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити новий розрахунок та виплатити йому належне грошове забезпечення за період з 01.10.2019 року по 30.04.2020 року за військовим званням «молодший лейтенант», що включає оклад за військовим званням «молодший лейтенант», посадовий оклад за 12 тарифним розрядом, надбавки за вислугу років та особливості проходження служби, премію за особистий внесок у загальні результати служби з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 20.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позиція позивача:

В обґрунтування позову позивач вказує, що впродовж 2015-2018 навчався у Львівському національному університеті імені Івана Франка та у період з 23.09.2015 по 29.07.2017 пройшов повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу за військовою спеціальністю «Бойове застосування з`єднань, військових частин і підрозділів радіаційного, хімічного, біологічного захисту» (військово облікова спеціальність 111000) в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. 29.07.2017 він склав військову присягу, здав екзамени та був включений в проект наказу МО України для присвоєння військового звання «молодший лейтенант запасу». Проте, 23.12.2018 Сумський міський військовий комісаріат Сумської області призвав його для проходження строкової військової служби, йому було присвоєна звання «солдат» і направлено для проходження строкової військової служби у військову частину НОМЕР_2 , а в лютому 2019 переведено у військову частину НОМЕР_1 . На підставі наказу Міністра оборони України №546 від 01.10.2019 йому присвоєно військове звання «молодший лейтенант запасу». На виконання судового рішення, командир військової частини НОМЕР_1 30.04.2020 видав наказ про дострокове звільнення позивача зі строкової військової служби на підставі ч.2 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 17.04.2020 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про проведення виплати належного йому грошового забезпечення за військовим званням «молодший лейтенант». Листом від 23.04.2020 відповідачем відмовлено йому у проведенні вказаної виплати покликаючись на відсутність підстав для проведення виплати за військовим званням «молодший лейтенант» військовослужбовцю строкової військової служби. Вказану відмову позивач вважає протиправною.

Вказує, що відповідно до ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , військове звання «солдат» належить до рядового складу, а військове звання «молодший лейтенант» - до офіцерського складу. Виплата грошового забезпечення особам офіцерського складу Національної гвардії України здійснюється в порядку, встановленому Постановою КМ України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018. На виконання даної Постанови наказом МВС України №200 від 15.03.2018 затверджено інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам. Відповідно до Схеми тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу оклад за військовим званням «молодший лейтенант» складає 1060 грн. Відповідно до пп.1,2 розділу ІІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України №200, посадові оклади особам офіцерського складу виплачуються залежно від обійманих ними посад і тарифних розрядів, передбачених штатом військової частини. Особам офіцерського складу з дня зарахування до списків особового складу військової частини та до дня вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується посадовий оклад, передбачений за 12 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до Постанови №704. Відповідно до Тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу, осіб рядового і начальницького складу (додаток 1 до Постанови №704) за 12 тарифним розрядом виплачується посадовий оклад в розмірі 3440 грн. П.1 розділу УІІ вказаної інструкції визначено, що особам офіцерського складу виплачується надбавка за вислугу років у відсотках до посадового окладу за основною чи тимчасово обійманою посадою з урахуванням окладу за військовим званням при вислузі від 1 до 5 років у розмірі 25%. Відповідно до п.1 розділу УІІІ Інструкції особам офіцерського складу виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Пп. 1,2 розділу ХУІІ цієї Інструкції визначено, що командири військових частин Національної гвардії України мають право преміювати осіб офіцерського складу за їх особистий внесок у загальні результатами служби. З врахуванням вищенаведеного, позивач вважає, що розмір належного йому грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовому званні «молодший лейтенант» повинен становити не менше 8781,50 грн. на місяць, що складається з: оклад за військовим званням «молодший лейтенант» -1060 грн.; посадовий оклад за 2 тарифним розрядом 3440 грн.; надбавка за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу та окладу за військовим званням -1125 грн., надбавка за особливості проходження служби в розмірі 50% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років 2812,50 грн.4 премія в розмірі 10% посадового окладу 344 грн. Однак, згідно довідки від 23.04.2020 №135 у період з жовтня 2019 по квітень 2020 року позивачу виплачувалось грошове забезпечення в розмірі 463, 26 грн. на місяць та в загальному за вказаний період виплачено 3242,82 грн., що на його думку суперечить встановленому порядку розрахунку, порушує його права та законні інтереси.

29.09.2020 на адресу суду позивачем подано відповідь на відзив. Позивач вказує, що з присвоєнням йому військового звання офіцерського складу він підлягав достроковому звільненню зі строкової військової служби, оскільки його подальше перебування на такій службі суперечило вказаним нормам Закону. Командир військової частини НОМЕР_1 відмовивши позивачу у достроковому звільненні зі строкової військової служби вирішив питання щодо подальшого проходження ним військової служби в статусі військовослужбовця строкової служби, що суперечило наведеним положенням законодавства, хоча мав необхідний обсяг повноважень для своєчасного вирішення даного питання у передбачений Законом спосіб. Позивач вважає, що оскільки відповідач після присвоєння ОСОБА_1 військового звання «молодший лейтенант» прийняв рішення залишити його на військовій службі, відтак зобов`язаний був виплачувати йому грошове забезпечення за таким військовим званням. Покликання відповідача на те, що ОСОБА_1 у вказаний період часу проходив строкову військову службу та не перебував на офіцерській посаді, у зв`язку з чим не мав права на отримання грошового забезпечення за військовим званням «молодший лейтенант» суперечить наведеним положенням законодавства та є наслідком бездіяльності і неприйняття своєчасного рішення командиром військової частини в межах наданих йому повноважень.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просять позов задоволити у повному обсязі.

Заперечення відповідача:

24.11.2020 на адресу суду надійшов відзив. Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у його задоволенні з врахуванням наступного. Позивач отримав вищу освіту зі ступенем бакалавр 30.06.2019, і лише з цієї дати набув право на отримання первинного військового звання молодшого лейтенанта запасу. Відповідно до п.2 Положення визначено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1.2. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу. Позивача було призвано на строкову військову службу. Правомірність призову позивач не оскаржував, відтак погодився з тим, що його було призвано на строкову військову службу правомірно. Позивач до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про підписання контракту про проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу не звертався, тільки просив його звільнити від проходження строкової військової служби. Відповідач вказує, що офіцери проходять військову службу у двох випадках: добровільно на підставі підписання контракту; за призовом (по мобілізації). Жодної офіцерської посади позивач у військовій частині НОМЕР_1 не займав. ПП.13. п.1 Постанови КМ України №704 від 30.08.2017 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців строкової військової служби згідно з додатком 12. Так, як позивач проходив строкову військову службу за призовом, йому виплачувалось грошове забезпечення згідно зазначеного вище додатку 12. В примітках додатку 12 зазначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений в гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до десяти гривень. Дана постанова містить також схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, однак має примітку «крім військовослужбовців строкової військової служби». Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам затвердженою наказом МВС України від 15.03.2018 №20 визначено, що посадові оклади військовослужбовцям строкової військової служби виплачуються залежно від обійманих ними посад і тарифних розрядів, передбачених штатами військової частини, у розмірах, визначних у додатку 12 до постанови №704. Відтак, відповідач вважає, що позивач не має права на отримання грошового забезпечення осіб офіцерського складу та за військове звання. Більше того, офіцерам запасу не передбачено проводити виплату грошового забезпечення. Враховуючи те, що позивач на офіцерських посадах службу не проходив та відсутність законних підстав для проведення виплати за військовим званням «молодший лейтенант» військовослужбовцю строкової військової служби провести таку виплату не представляється можливим та підстав для виплати п.2 ст.26 Закону немає.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу свої вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , а.с. 6; далі ОСОБА_1 , позивач) в період 2015-2019 рр. навчався у Львівському національному університеті імені Івана Франка. З пояснень позивача зрозуміло, що в 2018 році він оформив академічну відпустку; закінчив навчання в 2019 році, здавши випускні екзамени підчас перебування у відпустці, 30.06.2019 здобув ступінь вищої освіти бакалавр, що підтверджується листом Львівського національного університету імені Івана Франка від 06.04.2020 №1057 -Р та архівною довідкою від 30.03.3030 №152-а.

23.12.2018 (підчас перебування ОСОБА_1 в академічній відпустці) Сумський міський військовий комісаріат Сумської області призвав позивача для проходження строкової військової служби. ОСОБА_1 присвоєно звання солдат та направлено до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України м. Київ, а в лютому 2019 переведено у військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України м. Львів, де позивач донині проходить військову службу у військовому званні солдат на посаді водія, що підтверджується записами в його військовому квитку серії НОМЕР_3 (а.с.56-57, 60-61).

12.12.2019 ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_2 звернулися до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням про дострокове звільнення ОСОБА_1 зі строкової військової служби на підставі частини другої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за сімейними обставинами, у зв`язку з присвоєнням первинного офіцерського звання - молодший лейтенант запасу. Командир військової частини НОМЕР_1 20.12.2019 листом повідомив, що на підставі статей 18, 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу солдат ОСОБА_1 звільненню не підлягає.

ОСОБА_1 оскаржив до суду бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що виразилась у не звільненні його з строкової військової служби; просив зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України видати наказ про дострокове звільнення ОСОБА_1 з строкової служби у відповідності до статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 року у справі №380/635/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України видати наказ про звільнення молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 зі строкової військової служби на підставі частини другої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року.

Відповідачем видано наказ №94 від 30.04.2020, відповідно до витягу з якого виключено зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення нижчепойменованих військовослужбовців строкової військової служби, які вислужили встановлені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» строки цієї служби, звільнивши їх з військової служби в запас відповідно до Указу Президента України від 16.01.2020 року №13/2020 «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови на строкову військову службу громадян України та звільнення в запас військовослужбовців у 2020 році» та наказу командувача Національної гвардії України від 20.01.2020 №49 «Про проведення чергових призовів чергові призови на строкову військову службу громадян України та звільнення в запас військовослужбовців у 2020 році», 30.04.2020 та направити їх для взяття на військовий облік, в тому числі водія 2 відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти солдата ОСОБА_1 (призову ІІ-2018) до Оболонського РВК м. Києва. Відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС від 15.03.2018 №200, виплатити грошову допомогу при звільненні у розмірі 8 посадових окладів. (а.с.16).

17.04.2020 позивачем подано рапорт до військової частини НОМЕР_1 щодо проведення виплати грошового забезпечення за військовим званням «молодший лейтенанат» з 01.10.2019 по теперішній час.

Листом від 23.04.2020 №50/02/33-646 військовою частиною НОМЕР_1 відмовлено позивачу у здійсненні такої виплати з врахуванням відсутності підстав для проведення виплати за військовим званням «молодший лейтенант» військовослужбовцю строкової військової служби (а.с.12-13). До листа долучено довідку про доходи №135 від 23.04.2020, відповідно до якої водію 2р ОСОБА_1 нараховано заробітної плати за період з жовтня 2019 по квітень 2020 3242,82 грн. (по 463,26 грн. щомісячно).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит, надану відповідачем листом від 17.07.2020 №50/02/33-1057, повідомлено, що ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходив строкову військову службу на посаді водія 2 відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти у військовому званні «солдат». Згідно п.1 розділу У наказу МВС України від 15.03.2018 №200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» посадові оклади особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачуються залежно від обійманих ними посад і тарифних розрядів, передбачених штатом військової частини. З урахуванням того, що ОСОБА_1 не укладав контракт про проходження військової служби осіб офіцерського складу та не проходив службу на посадах офіцерського складу, військова частина не може надати розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за військовим званням «молодший лейтенант».

Не погоджуючись з бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому належного грошового забезпечення за період з 01.10.2019 ро по 30.04.2020 року за військовим званням «молодший лейтенант», позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII (зі змінами та доповненнями; далі Закон №2232), що містить такі нормативні положення:

Відповідно до ч.1,2,9 статті 1 Закону №2232, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. […]

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Відповідно до ч. 1, 2, 6, 7,8 до ст.2 Закону №2232, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Види військової служби:

- строкова військова служба;

- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

- військова служба за контрактом осіб рядового складу;

- військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

- військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Згідно ч.1 ст.3 Закону №2232, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2232, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом[…]

Згідно ст.5 вказаного Закону, військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад.

Встановлюються такі військові звання: Армійські:

Рядовий склад: солдат, старший солдат

Сержантський і старшинський склад: молодший сержант, сержант, старший сержант, старшина, прапорщик, старший прапорщик,

Офіцерський склад

Молодший офіцерський склад: молодший лейтенант, лейтенант, старший лейтенант, старший лейтенант, капітан

Старший офіцерський склад: майор, підполковник, полковник

Вищий офіцерський склад: генерал-майор, генерал-лейтенант, генерал-полковник, генерал армії України […]

До військових звань громадян України, які перебувають у запасі чи у відставці або проходять службу у військовому резерві, додаються слова відповідно "запасу", "у відставці" або "резерву".

Присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військовому званні військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, переатестація осіб, які мають спеціальні звання або класні чини, для присвоєння військових звань здійснюються в порядку, визначеному статутами Збройних Сил України, положеннями про проходження військової служби, положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Військові звання присвоюються довічно.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №2232, військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти.

Згідно ч.1,2,5 ст.11 Закону №2232, військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу проводиться у вищих військових навчальних закладах та у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. Військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу на добровільних засадах проходять громадяни України, які мають або здобувають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, придатні до військової служби за станом здоров`я та морально-діловими якостями. Громадянам України, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу. […]

На строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку). (ч.1 ст.15 Закону №2232).

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону №2232, строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються: - для солдатів і матросів, сержантів і старшин, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, - до 18 місяців; - для осіб, які на час призову на строкову військову службу мають ступінь вищої освіти спеціаліст або магістр, - до 12 місяців.

Згідно ст.26 Закону №2232, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Військовослужбовці строкової військової служби звільняються із служби на підставах:

а) у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби - у строки, визначені Указом Президента України;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби;

в) за сімейними обставинами - у разі виникнення у них права на відстрочку чи звільнення внаслідок зміни сімейних обставин. Військовослужбовці, які мають право на звільнення зі служби за цією підставою, можуть його не використовувати;

г) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, звільняються із служби на підставах:

а) у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби;

в) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України;

г) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

ґ) у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку;

д) у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років;

е) у зв`язку з припиненням громадянства України. […]

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2018 №1153/2008 (далі Положення №1153/2008), що містить такі нормативні положення:

П. 2. Громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять:

військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти);

військову службу за контрактом осіб рядового складу;

військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2.

За призовом громадяни проходять:

строкову військову службу;

військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

П. 51. Первинне військове звання молодшого лейтенанта запасу присвоюється:

- військовозобов`язаним, які пройшли військову службу і мають вищу освіту не нижче ступеня бакалавра за спеціальністю, спорідненою з відповідною військово-обліковою спеціальністю, за результатами атестування осіб до офіцерського складу, які перебувають у запасі, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності;

- військовозобов`язаним, які не проходили військову службу, і жінкам, якщо вони мають вищу освіту ступеня магістра або прирівняний до нього освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста (повна вища освіта) за спеціальністю, спорідненою з відповідною військово-обліковою спеціальністю, за результатами атестування осіб до офіцерського складу, які перебувають у запасі, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності, за переліком військово-облікових спеціальностей, який визначається Міністерством оборони України;

- громадянам, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу.

П. 196. Громадянам, призваним на строкову військову службу, військове звання солдата присвоюється наказом обласного військового комісара після формування команд для відправлення до військових частин.

П. 197. Військовослужбовцям строкової військової служби присвоюються військові звання: 1) старшого солдата (старшого матроса) - командирами окремих військових частин, які користуються дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу) та вище і мають право видавати накази командира військової частини по стройовій частині; 2) молодшого сержанта (старшини 2 статті), сержанта (старшини 1 статті) - командирами окремих батальйонів, полків (кораблів 1 і 2 рангу) і начальниками, які мають рівні з ними права, та вище.

П. 199. Присвоєння військових звань військовослужбовцям строкової військової служби здійснюється з урахуванням вимог пунктів 41, 62 цього Положення.

П. 201. Перелік посад, що підлягають заміщенню військовослужбовцями строкової військової служби, та відповідні їм військові звання і тарифні розряди визначаються Міністерством оборони України. Призначення військовослужбовців строкової військової служби на посади та звільнення з посад, які вони займають, здійснюється наказом командира (начальника) військової частини по стройовій частині.

П. 215. Грошове, продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, які звільняються зі строкової військової служби, здійснюється відповідно до законодавства.

Відповідно до п.п.13 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців строкової військової служби згідно з додатком 12.

Відповідно до тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців строкової військової служби згідно додатку 12 до вказаної постанови №704, тарифний розряд 1- тарифний коефіцієнт 0,2, тарифний розряд ІІ тарифний коефіцієнт 0,24, тарифний розряд ІІІ тарифний коефіцієнт 0,28, тарифний розряд ІУ- тарифний коефіцієнт 0,32, тарифний розряд У тарифний коефіцієнт 0,36, тарифний розряд УІ тарифний коефіцієнт 0,4. Примітка: посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.

Відповідно до пп.1 п.1 Постанови №704 затверджено також тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1. Як вказано у Постанові №704, тарифна сітка згідно додатку №1 не застосовується до військовослужбовців строкової військової служби.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами) та з метою визначення порядку й умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України Наказом МВС України №200 від 15.03.2018 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам (далі Інструкція №200).

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції №200, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п.1-4 розділу ІІ Інструкції №200, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачуються оклади за військовими званнями в розмірах, визначених у додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами) (далі - постанова № 704).

Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, оклади за військовими званнями виплачуються з дня підписання наказу про присвоєння звань.

Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, прийнятим на військову службу за контрактом, у тому числі із запасу (крім військовослужбовців строкової військової служби, які прийняті на військову службу за контрактом), оклади за військовими званнями виплачуються з дня зарахування до списків особового складу військової частини.

Військовослужбовцям, які в період проходження строкової військової служби прийняті на посади рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, оклади за військовими званнями виплачуються з дня набрання чинності контрактом, але не раніше дня призначення на відповідні посади.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції №200, посадові оклади особам офіцерського складу виплачуються залежно від обійманих ними посад і тарифних розрядів, передбачених штатом військової частини. Особам офіцерського складу, прийнятим на військову службу за контрактом, з дня зарахування до списків особового складу військової частини та до дня вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується посадовий оклад, передбачений за 12 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704 (з урахуванням пункту 1 розділу XXV цієї Інструкції). У разі призначення осіб офіцерського складу на посади посадові оклади за цими посадами виплачуються з того дня, з якого вони приступили до виконання обов`язків за посадою, але не раніше дня підписання наказу про призначення, з урахуванням пункту 6 розділу XXIII цієї Інструкції. Призначення на посади осіб офіцерського складу здійснюється наказами по особовому складу, що видаються посадовими особами, яким надано право призначення військовослужбовців на посади. Дата, коли військовослужбовець став до виконання обов`язків за посадою, та розмір посадового окладу визначаються в наказі по стройовій частині.

Відповідно до розділу V Інструкції №200, посадові оклади військовослужбовцям строкової військової служби виплачуються залежно від обійманих ними посад і тарифних розрядів, передбачених штатами військової частини, у розмірах, визначених у додатку 12 до постанови № 704. При цьому в штаті тарифний розряд для військовослужбовців строкової військової служби позначається дробом у знаменнику. Особам, призваним на строкову військову службу, з дня відправлення до військової частини з районного (міського) військового комісаріату і до дня призначення на посади виплачуються посадові оклади за I тарифним розрядом, установленим у додатку 12 до постанови № 704. У разі призначення військовослужбовців строкової військової служби з одних посад на інші посадові оклади за новими посадами виплачуються з дня підписання наказу про призначення.

Судом встановлено, що солдат запасу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний Оболонським РВК м. Київ 26.12.2018 та з 28.02.2019 по 22.06.2020 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, що підтверджується довідкою від 02.12.2020 №784.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2019 №50 зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 (призов ІІ 2018), який прибув із військової частини НОМЕР_2 (м. Київ) для подальшого проходження служби, з 28.02.2019 та призначено стрільцем поза штатом роти бойового та матеріального забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 №94, виключено зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення нижчепойменованих військовослужбовців строкової військової служби, які вислужили встановлені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» строки цієї служби, звільнивши їх з військової служби в запас відповідно до Указу Президента України від 16.01.2020 року №13/2020 «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови на строкову військову службу громадян України та звільнення в запас військовослужбовців у 2020 рокі» та наказу командувача Національної гвардії України від 20.01.2020 №49 «Про проведення чергових призовів чергові призови на строкову військову службу громадян України та звільнення в запас військовослужбовців у 2020 році», 30.04.2020 та направити їх для взяття на військовий облік, в тому числі водія 2 відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти солдата ОСОБА_1 (призову ІІ-2018) до Оболонського РВК м. Києва. Відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС від 15.03.2018 №200, виплатити грошову допомогу при звільненні у розмірі 8 посадових окладів.

Відтак, у період з 01.10.2019 по 30.04.2020 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з військовим званням рядового складу солдат.

Відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №380/635/20, судом встановлено, що ОСОБА_1 23.12.2018 призваний на строкову військову службу, 12.01.2019 ще раз прийняв військову присягу, проходить строкову військову службу донині (31.03.2020); Міністр оборони України 01.10.2019 присвоїв ОСОБА_1 первинне військове звання офіцерського складу - молодший лейтенант запасу; Міністр оборони України не скористався наданими йому частиною п`ятою статті 11 Закону №2232 повноваженнями та після присвоєння первинного офіцерського звання не призвав молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 для проходження військової служби осіб офіцерського складу.

Отже, за загальним правилом ОСОБА_1 після присвоєння йому первинного офіцерського звання молодший лейтенант запасу як військовозобов`язана особа офіцерського складу:

1) повинен перебувати на обліку у військовому комісаріаті за місцем проживання;

2) може проходити військову службу лише таких видів:

- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

3) може бути призваний як офіцер на підставі рішення Міністра оборони України.

Одним із способів виконання громадянами України військового обов`язку з метою підготовки до захисту Вітчизни є проходження строкової військової служби. На цей вид військової служби призиваються громадяни призовного віку (які не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу) з метою здобуття ними військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни. Громадянам України, призваним на строкову військову службу, присвоюється первинне військове звання рядового складу солдат;

Види військової служби за критерієм підстав її проходження можна умовно поділити на такі три групи:

- військова служба за призовом, в тому числі: І) строкова військова служба, ІІ) військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, ІІІ) військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

- військова служба за контрактом, в тому числі: І) осіб рядового складу; ІІ) осіб сержантського і старшинського складу; ІІІ) осіб офіцерського складу;

- військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та навчальних підрозділів вищих навчальних закладів.

Щодо доводів позивача про те, що після присвоєння йому військового звання «молодший лейтенант» відповідач прийняв рішення залишити його на військовій службі, відтак зобов`язаний був виплачувати йому грошове забезпечення за таким військовим звання суд такі вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

П. 201. Положення №1153/2008, призначення військовослужбовців строкової військової служби на посади та звільнення з посад, які вони займають, здійснюється наказом командира (начальника) військової частини по стройовій частині.

П. 215. Положення №1153/2008 грошове, продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, які звільняються зі строкової військової служби, здійснюється відповідно до законодавства.

Відповідно до пп.1 п.1 Постанови №704 затверджено також тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1. Як вказано у Постанові №704, тарифна сітка згідно додатку №1 не застосовується до військовослужбовців строкової військової служби.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції №200, військовослужбовцям, які в період проходження строкової військової служби прийняті на посади рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, оклади за військовими званнями виплачуються з дня набрання чинності контрактом, але не раніше дня призначення на відповідні посади.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції №200, дата, коли військовослужбовець став до виконання обов`язків за посадою, та розмір посадового окладу визначаються в наказі по стройовій частині.

Відповідно до розділу V Інструкції №200, посадові оклади військовослужбовцям строкової військової служби виплачуються залежно від обійманих ними посад і тарифних розрядів, передбачених штатами військової частини, у розмірах, визначених у додатку 12 до постанови № 704. При цьому в штаті тарифний розряд для військовослужбовців строкової військової служби позначається дробом у знаменнику. Особам, призваним на строкову військову службу, з дня відправлення до військової частини з районного (міського) військового комісаріату і до дня призначення на посади виплачуються посадові оклади за I тарифним розрядом, установленим у додатку 12 до постанови № 704. У разі призначення військовослужбовців строкової військової служби з одних посад на інші посадові оклади за новими посадами виплачуються з дня підписання наказу про призначення.

Судом встановлено, що у період з 01.10.2019 по 30.04.2020 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з військовим званням рядового складу солдат.

Суду не подано жодних доказів того, що ОСОБА_1 укладав контракт про проходження військової служби осіб офіцерського складу, проходив службу на посадах офіцерського складу, тому підстав для нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 01.10.2019 по 30.04.2020 за військовим званням «молодший лейтенант запасу» немає.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що виплата позивачу грошового забезпечення за період з 01.10.2019 по 30.04.2020 здійснювалась відповідачем з дотриманням положень розділу V Інструкції №200, Постанови КМ України №704 та Положення №1153/2008.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.4. ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складно 29.12.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна