Справа № 304/1162/19
Суддя: Чепурнов В. О.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/1162/19 Провадження № 2-а/304/2/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 304/1162/19 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2565/30500/19 від 29 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 2565/30500/19 від 29 травня 2019 року, винесену заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Ясевичем М.М. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 травня 2019 року відносно нього заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Ясевичем М.М. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 2565/30500/19, за якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн. Згідно оскаржуваної постанови 13 травня 2019 року о 14.15 год у зону митного контролю пункту пропуску «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС на смугу зелений коридор заїхав автомобіль марки «Шкода Октавія», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , де він слідував в якості пасажира. В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України встановлено, що 01 липня 2016 року о 22.50 год через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, він ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «Мерседес Бенц 124», р/н Польської Республіки НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит», станом на 19 березня 2019 року з митної території України вивезеним не значиться, у зв`язку з чим він й перевищив граничний термін транзиту більше, ніж на десять діб. Однак вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки як при складанні протоколу відносно нього, так і при розгляді справи у Закарпатській митниці ДФС він наголошував, що не вивіз транспортний засіб за межі митної території України у зв`язку з поломкою двигуна, через автомобіль є некерованим, про що також він повідомляв письмовою заявою начальника митниці. Натомість відповідачем не враховано його пояснення, не надано право скористатися допомогою адвоката, клопотання про відкладення розгляду справи проігнороване та наголошено, що у нього не має шансів виграти справу і, як наслідок, винесено оскаржувану постанову. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

У свою чергу відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Так зазначає, що станом на 13 травня 2019 року ОСОБА_1 перевищив термін перебування з метою транзиту транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», р/н Польщі НОМЕР_2 , на митній території України більше, ніж на десять діб. У своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт не вивезення зазначеного транспортного засобу з митної території України через поломку, однак жодних документів, які б підтверджували неможливість вивезення транспортного засобу у зв`язку з аварією або дією обставин непереборної сили на момент перетину кордону у відповідача відсутні. Також посилається на те, що з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він звернувся з письмовою заявою до митного органу, однак всупереч вимогам Порядку, до заяви ним не було додано жодних документів, виданих компетентними органами, які містять інформацію про час, місце, обставини події та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили; крім цього у заяві відсутні відомості про фактичне перебування транспортного засобу. Крім цього додає, що ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти такий автомобіль за межі митної території України за допомогою інших засобів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування тощо), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу виключно власним ходом.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 року проведено заміну відповідача заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України Ясевича Миколи Михайловича на належного Закарпатську митницю Державної фіскальної служби України.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Штефаняк І.І. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце такого повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 268 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Кодексу завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Кодексу місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як роз`яснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 4 ст. 126 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 29 травня 2019 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Ясевичем М.М. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 2565/30500/19, згідно якої 13 травня 2019 року о 14.45 год в зону митного контролю пункту пропуску «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС на смугу «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «Шкода Октавія», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка прямувала у приватних справах до Словаччини. В якості пасажира у транспортному засобі слідував ОСОБА_1 . Для митного контролю ОСОБА_1 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України і встановлено, що 01 липня 2016 року о 22.50 год через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, ОСОБА_1 ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки «Мерседес Бенц 124», р/н Польської Республіки НОМЕР_2 . Станом на 13 травня 2019 року вказаний транспортний засіб значиться не вивезеним за межі митної території України, таким чином ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів більше, ніж на 10 діб, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 470 МК України. Згідно вказаної постанови позивача визнано винним у вчиненні такого правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Об`єктивною стороною порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України є, зокрема, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб.

Частиною 1 статті 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Главою 55 Розділу ХІІ МК України передбачено, що переміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжується обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу, виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмового зобов`язання про зворотне вивезення, застосування заходів гарантування тощо).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Отже, автомобіль марки «Мерседес Бенц 124», р/н Польської Республіки НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_3 , ввезено 01 липня 2016 року ОСОБА_1 на митну територію України у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України у митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Згідно ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча транспортний засіб, який ввіз ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється застосування ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергію, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Нормами ст. 90, 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Згідно з ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 460 МК України вчинення порушення митних правил, передбачених зокрема, статтею 470, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981 (далі Порядок).

Згідно Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Матеріалами справи, зокрема позову та відзиву встановлено, що позивач повідомляв Закарпатську митницю ДФС про неможливість вчасного вивезення за межі митної території України транспортного засобу, у зв`язку з його несправністю (поломкою).

Разом з тим, будь якого доказу факту несправності автомобіля та перебування такого на ремонті, чи іншого доказу, що підтверджував факт обставин непереборної сили чи аварії, або ж будь якого належного та допустимого доказу суду не надано, та, як зазначено у відзиві, не було надано також і відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи сторони позивача, натомість є доведеними правомірність прийняття рішення відповідачем та законність оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 95, 60, 470 МК України, ст. 6-10, 14, 241-244, 246, 251, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2565/30500/19 від 29 травня 2019 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається у письмовій формі до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, але не пізніше закінчення строку карантину. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий:Чепурнов В. О.