Справа № 420/11259/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансгруп" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, рішення, зобов`язання скасувати реєстрацію податкової застави,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансгруп" до Головного управління ДПС в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ю" від 02 січня 2018 року №46306-17 на суму податкового боргу 458847,72 грн.;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15 травня 2020 року №151/11/15-32-50-08-08 про опис майна, що належить ТОВ "Автотрансгруп" () у податкову заставу;

зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстрацію податкової застави, вчинену 26 травня 2020 року за №27806823.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.11.2017 року ТОВ «Автотрансгруп» подано контролюючому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року.

У грудні 2017 року ТОВ «Автотрансгруп» виявлено помилку у податковій декларації за жовтень 2017 року, у зв`язку з чим товариством надіслано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року. Товариство в уточнюючому розрахунку виправило помилки у І розділі, натомість допустило в уточнюючому розрахунку від 27.12.2017 року нові помилки.

У квітні 2018 року ТОВ «Автотрансгруп» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року. У червні 2018 року ТОВ «Автотрансгруп» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року. У квітні 2019 року ТОВ «Автотрансгруп» подано до ГУ ДФС в Одеській області уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року. При цьому, позивач, неодноразово повідомляв відповідача про подання уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Проте, ГУ ДПС в Одеській області не здійснено будь-яких корегувань в інтегрованих картках, незважаючи на отримання відповідачем від товариства трьох уточнюючих розрахунків. Оскільки, податковим органом не внесено до ІКП відповідача достовірних даних по уточнюючим розрахункам № від 18.04.2018 року, № від 22,06.2018 року та № від 19.04.2019 року, як наслідок відсутні докази наявності у товариства податкового боргу розмірі 458847 грн. 72 коп. Відсутність податкового боргу в частині 458847 грн. 72 коп. зумовлює протиправність податкової вимоги форми «Ю» №46306-17 від 02 січня 2018 року.

Відтак, за відсутності податкового боргу, прийняте рішення №151/11/15- 32-50-08-08 від 15 травня 2020 року про опис майна, що належить ТОВ «Автотрансгруп» у податкову заставу, на думку позивача є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач, вважаючи вказане рішення та запис протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 23.11.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного провадження позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку ст. 262 КАС України).

14.12.2020 року за вх. №ЕП/24321/20 від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтовання якого зазначено, що станом на 02.01.2018 року у ТОВ «Автотрансгруп» наявний податковий борг в сумі 458847,72 грн., що й стало підставою для формування податкової вимоги форми «Ю» від 02.01.2018 року №46306-17.

Також, чинним законодавством не передбачено анулювання уточнюючого розрахунку. Відповідач зазначає, що ст. 93 ПК України передбачено звільнення майна платника податків з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

Оскільки у позивача наявний борг, рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15 травня 2020 року про опис майна, що належить ТОВ "Автотрансгруп" у податкову заставу та скасування в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстрацію податкової застави, вчинену 26 травня 2020 року за №27806823 є передчасним.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» () є юридичною особою, основним видом діяльності якого є організація перевезень вантажів (63.40.0) та діяльність вантажного транспорту (60.24.1).

Судом встановлено, що 17.11.2017 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» подано контролюючому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер ), що також підтверджується квитанцією № 2 від 20.11.2017 року про отримання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкової декларації за жовтень 2017 року.

У грудні 2017 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» самостійно виявлено помилку у податковій декларації за жовтень 2017 року, у зв`язку з чим позивачем було надіслано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер ), що підтверджується квитанцією №2 від 27.12.2017 року про отримання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкової декларації за жовтень 2017 року.

Позивач в уточнюючому розрахунку виправив помилки у І розділі «Податкові зобов`язання», а саме: у податковій декларації за жовтень 2017 року хибно зазначено дані в рядку 2 «Операції з вивезення товарів за межі митної території України», замість рядка 3 «Інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою», натомість допустив в уточнюючому розрахунку від 27.12.2017 року нові помилки, а саме: у ІІІ розділі «Розрахунки за звітний період» помилково було заповнено рядок 20.1 «Зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» у сумі 458 885,00 грн., замість графи 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».

У квітні 2018 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер ) та відповідно до квитанції №2 від 18.04.2018 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області отримало податкову декларацію за жовтень 2017 року.

У червні 2018 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер ) та відповідно до квитанції №2 від 22.06.2018 року отримано ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкової декларації за жовтень 2017 року

Листом за вих.№050 від 16 липня 2018 року позивач повідомив відповідача про те, що 27.12.2017 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за № за період жовтень 2017 року з помилково заповненим рядком 20.1, що призвело до появи недоїмки на особовому рахунку з ПДВ, у зв`язку з чим позивач просить ГУ ДФС в Одеській області анулювати уточнюючий розрахунок від 27.12.2017 року.

Листом за вих.№052 від 16 липня 2018 року позивач повідомив відповідача про те, що 22.06.2018 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за № за період жовтень 2017 року з помилково заповненим рядком 20.1, що призвело до появи недоїмки на особовому рахунку з ПДВ, у зв`язку з чим позивач просить ГУ ДФС в Одеській області анулювати уточнюючий розрахунок від 22.06.2018 року.

Листом за вих.№061 від 17 серпня 2018 року позивач повідомив відповідача про те, що при користуванні сервісом «Електронний кабінет» ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» було виявлено, що стан розрахунку з бюджетом з ПДВ не відповідає даним поданих декларацій, тобто, у підприємства на рахунку вказана недоїмка при наявності в звітності від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у зв`язку з чим позивачем були направлені листи від 16.07.2018 року №050 та №052.

У квітні 2019 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» подано до ГУ ДФС в Одеській області уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер), що підтверджується квитанцією №2 від 19.04.2019 року про отримання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкової декларації за жовтень 2017 року.

У зв`язку з наявністю в інтегрованих картках платника податкового боргу, ГУ ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми "Ю" від 02 січня 2018 року №46306-17 на суму податкового боргу 458847,72 грн.

Відповідно до статті 89 Розділу ІІ Податкового кодексу України у зв`язку із наявною заборгованістю ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 15.05 2020 року №151/11/15-32-50-08-08 (майно, право власності на яке платник набуде в майбутньому), яким вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ТОВ «АВТОТРАНСГРУП».

26.05.2020 року посадовою особою ГУ ДПС в Одеській області проведено опис майна ТОВ «АВТОТРАНСГРУП», за результатами якого складено Акт №73/15-32-50-08-08 опису майна від 26.05.2020 року на суму 227965,00 грн.

Також, 26.05.2020 року ГУ ДПС в Одеській області до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, внесено реєстраційний запис про податкову заставу транспортних засобів ТОВ «АВТОТРАНСГРУП».

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимогу форми "Ю" від 02 січня 2018 року №46306-17 на суму податкового боргу 458847,72 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із п. п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПКУ, у разі якщо у платника податків якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що 25.06.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансгруп" про стягнення суми податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 459751 грн. 52 коп.

Крім іншого, суд зазначає, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду в справі №420/4984/19 від 10.03.2020 року зобов`язано Головне управління ДФС в Одеській області відобразити в інтегрованій картці платника ТОВ «Автотрансгруп» достовірні дані, шляхом відображення сум корегування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду з податку на додану вартість за жовтень 2017 року на підставі уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 18.04.2018 року, № від 22.06.2018 року та № від 19.04.2019 року.

Отже, податковим органом не внесено до ІКП відповідача достовірних даних по уточнюючим розрахункам № від 18.04.2018 року, № від 22.06.2018 року та № від 19.04.2019 року, як наслідок відсутні докази наявності у відповідача податкового боргу розмірі 458 847 грн. 72 коп.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року у справі № 420/3788/19 позов Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» задоволено частково та стягнено з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 866,52 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року.

Відповідно до пп.60.1.1 та пп.60.1.5 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (у редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі- ПКУ) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними:

сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Зазначення в даному обліку податкового боргу без винесення нових податкових повідомлень-рішень, порушує права позивача, оскільки відображає суму боргу без належної підстави, створює наслідки для фінансового стану позивача.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 19.11.2018 у справі № 810/5997/15, від 26.11.2019 у справі № 810/5194/14.

Оскільки, рішенням суду від 18.05.2020 року у справі № 420/3788/19 встановлено відсутність у ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» податкового боргу у розмірі 458 847 грн. 72 коп., а сума податкового зобов`язання в розмірі 866 грн. 52 коп. стягнена з ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» згідно рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування податкової вимогу форми "Ю" від 02 січня 2018 року № 46306-17 на суму податкового боргу 458 847,72 грн.

Також, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/4984/19, яка набрала законної сили 10.03.2020 року, встановлено:

«За таких умов, оскільки намагання платника податків внести зміни до інтегрованої картки платника податків, шляхом подання уточнюючого розрахунку не призвели до належного захисту його прав, а правовий захист, у даному випадку є необхідним, задля уникнення тяжких наслідків втрати майна, колегія суддів вважає, що необхідно зобов`язати ГУ ДФС в Одеській області відобразити в інтегрованій картці платника ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» достовірні дані, шляхом відображення сум корегування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду з податку на додану вартість за жовтень 2017 року на підставі уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № за 18.04.2018 року, № від 22.06.2018 року та № від 19.04.2019 року».

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Ч. 4 ст. 78 КАС України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окремо необхідно вказати, що відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (справи "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справи "Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010 року та "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("справи "Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (справа "Лелас проти Хорватії").

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15 травня 2020 року №151/11/15-32-50-08-08 про опис майна, що належить ТОВ "Автотрансгруп" () у податкову заставу.

Підпунктом 89.1.2 пункту 89.1. статті 89 Податкового кодексу України, передбачено, що право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеного контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Отже, податкова вимога складається контролюючим органом лише у випадку несплати узгодженої суми грошового зобов`язання, що на час виникнення спірних правовідносин була відсутньою.

Відсутність узгодженого грошового зобов`язання унеможливлює надання такому зобов`язанню статусу податкового боргу, відповідно є неможливим складання податковим органом вимоги про сплату боргу, та як наслідок, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу у зв`язку із наявністю непогашеного податкового боргу. Зазначене свідчить про безпідставність спірного рішення про опис майна у податкову заставу.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі №826/17624/16.

Оскільки податкова вимога форми "Ю" від 02 січня 2018 року №46306-17 скасована, то відповідна сума заборгованості, яка у ній зазначена не є узгодженою.

Стосовно рішення про опис майна у податкову заставу, то його прийняття також передбачає наявність у платника податку податкового боргу. Відсутність податкового боргу виключає можливість прийняття податковим органом рішення про опис майна.

Стаття 93 Податкового кодексу України, якою визначено випадки припинення податкової застави, не містить положень, за яких у спірному випадку майно платника податків звільняється з податкової застави. Тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстрацію податкової застави, вчинену 26 травня 2020 року за №27806823, суд зазначає.

Як зазначено вище, ст. 93 ПК України чітко визначено підстави звільнення з податкової застави, зокрема майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження (п.п.93.1.4 п.93.1 ст.93 ПК України).

У зв`язку з чим, суд зазначає про настання обставин закінчення події визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 статті 93 Податкового кодексу України та розділу VI Порядку застосування податкової застави контролюючими органами.

Суд зауважує, що в даному випадку мало місце порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( Протокол ратифіковано Законом N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97: Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу».

Враховуючи вищевикладене, оскільки судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15 травня 2020 року про опис майна, що належить ТОВ "Автотрансгруп" у податкову заставу, наслідком якого є захист прав позивача шляхом зобов`язання відповідача виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про податкову заставу майна позивача.

Крім того, суд зазначає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15 травня 2020 року №151/11/15-32-50-08-08 про опис майна, що належить ТОВ "Автотрансгруп" () у податкову заставу та про зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстрацію податкової застави, вчинену 26 травня 2020 року за №27806823 є похідними від вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми "Ю" від 02 січня 2018 року №46306-17 на суму податкового боргу 458847,72 грн.

Відповідно до п. 23 ст. 4 КАСУ, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Щодо надання звіту про виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт є формою забезпечення виконання судових рішень.

Стаття 13 Конвенції ( 995_004 ) прямо виражає обов`язок держави, передбачений статтею 1 Конвенції, захищати права людини передусім у межах своєї власної правової системи. Таким чином, ця стаття вимагає від держав національного засобу юридичного захисту, який би забезпечував вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги", та надання відповідного відшкодування (див. справу "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 152, ECHR 2000-XI).

Зміст зобов`язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції ( 995_004 ) залежить від характеру поданої заявником скарги; "ефективність" "засобу юридичного захисту" у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (див. згадане вище рішення у справі Кудли, пп. 157-158; та рішення у справі "Вассерман проти Росії" (N 2) (Wasserman v. Russia) (no. 2), N 21071/05, п. 45, від 10 квітня 2008 року).

Якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів: тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції (995_004) (див.п.63-65 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04), яке набуло статусу остаточного від 15 січня 2010 року).

Як свідчить дані Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою ПААС від 21.12.2020 року по справі №420/4984/19, ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» видано дублікат виконавчого листа. Це свідчить про те, що постанова ПААС від 10.03.2020 року по даній справі не виконується Головним управлінням ДФС в Одеській області протягом 9 місяців і 11 днів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, п. 30).

З урахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ суд вважає правомірним стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансгруп" суму судового збору за подання адміністративного позову, оскільки вона була фактично сплачена, зарахована на відповідний рахунок і була «неминучою», так як сплата судового збору є умовою для відкриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 14, 90, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансгруп" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, рішення, зобов`язання скасувати реєстрацію податкової застави - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ю" від 02 січня 2018 року №46306-17 на суму податкового боргу 458847,72 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15 травня 2020 року №151/11/15-32-50-08-08 про опис майна, що належить ТОВ "Автотрансгруп" () у податкову заставу.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстрацію податкової застави, вчинену 26 травня 2020 року за №27806823.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області подати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансгруп" (адреса: 65110, м. Одеса, Приморський район, вул. Балківська, буд. 35, кв. 34, ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят гривень) грн. 71 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ).

Рішення суду набирає законної сили, відповідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотрансгруп" (адреса: 65110, м. Одеса, Приморський район, вул. Балківська, буд. 35, кв. 34, , електронна пошта: )

Головне управління ДПС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , телефон: , електронна пошта: )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.