Справа № 580/5238/20
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року справа № 580/5238/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача, викладені в листі №2300-0205-8/55621 від 05.11.2020 про зменшення розміру пенсії позивачки, призначеної у 2005 році відповідно до Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ, у розмірі 90% та про проведення перерахунку пенсії відповідно до ч.ч. 2, 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру №1697-VII в розмірі 60% заробітної плати за відповідною посадою працівника прокуратури з обмеженням її граничного розміру;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити призначену позивачці пенсію за вислугу років у розмірі 90% (в редакції станом на час призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ) від розміру заробітної плати, що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 02.10.2020 №21-560 вих20 без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.01.2020 до моменту здійснення перерахунку;

- здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією одноразово відповідно до довідки від 02.10.2020 №21-560 вих20 про розмір заробітної плати, що враховується при перерахунку пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що перебуває на пенсійному обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до положень Закону України Про прокуратуру. Зазначає, що рішеннями судів їй встановлено пенсію у розмірі 90 % від заробітної плати, однак відповідач протиправно провів перерахунок пенсії в розмірі 60 % від заробітної плати та обмежив пенсійні виплати десятьма прожитковими мінімумами встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою суду від 24.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за даним позовом, без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач надав до суду відзив, у якому зазначив, що здійснив перерахунок пенсії позивачці 01.10.2020 на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 02.10.2020 №21-560 вих20, виданої відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р2020. Виходячи з максимальної бази нарахування Єдиного соціального внеску з 01.09.2020 складає 75 000,00 грн, розмір пенсії позивачки після проведено перерахунку складає:75 000,00 грн (із застосуванням обмеження граничного розміру) х 60 % = 17 120,00 грн (1712,00 (прожитовий мінімум) х 10). Вважає, вимоги позивачки щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження граничного розміру безпідставними та необґрунтованими.

10.12.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивачка зазначила, що пенсія їй призначена у 2005 році, тому при її перерахунку не застосовуються обмеження визначені абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що позивачка є пенсіонером органів прокуратури та з жовтня 2020 року отримує пенсію за вислугу років в розмірі 90 % від розміру заробітної плати, на підставі ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2016 у справі № 711/5386/16-а позивачці здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 у розмірі 90 % від розміру заробітної плати, вказаної у довідці Прокуратури Черкаської обласіт від 13.04.2016 № 18/50вих16.

У зв`язку зі зміною структури та умов оплати праці працівникам органів прокуратури, позивачка звернулася до відповідача з заявою від 07.10.2020 про перерахунок пенсії відповідно до Закону № 1697-VII та з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019. Для проведення перерахунку до заяви додано довідку Черкаської обласної прокуратури від 02.10.2020 №21-560 вих20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Листом від 05.11.2020 № 2300-0205-8/55621 відповідач повідомив, що здійснив перерахунок пенсії позивачці з 01.10.2020 у розмірі 60 % від заробітної плати, на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 02.10.2020 №21-560 вих20, відповідно до ч.ч. 2, 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VII.

Позивачка вважаючи здійснений перерахунок пенсії протиправним, звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII). Статтею 86 вказаного Закону врегульовано пенсійне забезпечення працівників прокуратури. Згідно з частиною 20 статті 86 Закону № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на момент призначення позивачці пенсії (2005 рік) законодавством встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Разом із тим, на момент звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульовано, водночас передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

При цьому, суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 не визначено умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Однак, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах від 10.12.2013 р. у справі № 21-348а13 та від 17.12.2013 р. у справі № 21-445а13.

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у пункті 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно з ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Постановою Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких Постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала чинності 06.09.2017, підвищено прокурорським працівникам органів прокуратури України розмір посадового окладу та розмір надбавки за класний чин, внаслідок чого відбулися зміни розміру місячного заробітку (заробітної плати).

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що постановою Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017, збільшено заробітну плату, суд висновує, що позивачка має право на перерахунок раніше призначеної пенсії.

15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень якого Закон України «Про прокуратуру» із змінами, частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2015 №1697-VII передбачене пенсійне забезпечення працівників прокуратури. Згідно з частиною 9 вказаної статті «Прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років». Відповідно до частини другої цієї статті пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Отже, зміни про розмір пенсії внесені після призначення позивачці пенсії.

Крім того, відповідно до абзацу 6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, №1697-VII (в редакції Законів України №911-VІІІ від 24.12.2015 та №1774-VIII від 06.12.2016), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн визначено Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Однак, як слідує з п. 1 та 2 Прикінцевих положень Закону України №911-VІІІ від 24.12.2015 року, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, згідно з п. 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Таким чином, законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивачка не відноситься, так як у даних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не її призначення.

Враховуючи те, що позивачка є пенсіонером і пенсія їй призначена у 2005 році, тому до розміру пенсії останньої не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, № 1697-VII.

Отже, суд висновує, що позивачка має право на перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, а здійснений з 01.10.2020 відповідачем перерахунок, яким розмір пенсії зменшено до 60 % є протиправним.

При вирішенні питання про застосування закону в часі (статті 50-1 Закону №1789-ХІІ) суд виходить з того, що згідно із статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до частин першої та третьої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми й забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (пункт 61). Також у рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі, в разі необхідності, регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

У абзаці 14 пункту 5 рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року у справі № 1-21/2005 також вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-pn/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004).

Враховуючи викладене, суд висновує, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачки, призначеної у 2005 році відповідно до Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ, у розмірі 90% та про проведення перерахунку пенсії відповідно до ч.ч. 2, 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру №1697-VII в розмірі 60% заробітної плати за відповідною посадою працівника прокуратури з обмеженням її граничного розміру є протиправними.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання відповідача перерахувати з 01.10.2020 призначену пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.010.2020 до моменту здійснення перерахунку, суд зазначає таке.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-209/2018(2413/18,2807/19) за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Установлено такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Обчислення (перерахунок) пенсії здійснюється за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами.

Отже, враховуючи вищенаведені норми діючого законодавства України, а також вказане рішення Конституційного суду України, позивачка має право на здійснення перерахунку пенсії з 01.10.2020, у зв`язку з наданням відповідачу 07.10.2020 довідки Черкаської обласної прокуратури від 02.10.2020 №21-560 вих20 про розмір заробітної плати, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, за правилами встановленими статтею 90 КАС України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволених позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору на суму 840 грн 80 коп., підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ідентифікаційний код 21366538) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним дій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, викладені в листі №2300-0205-8/55621 від 05.11.2020 про зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 , призначеної у 2005 році відповідно до Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ, у розмірі 90% та про проведення перерахунку пенсії відповідно до ч.ч. 2, 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру №1697-VII в розмірі 60% заробітної плати за відповідною посадою працівника прокуратури з обмеженням її граничного розміру;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 01.10.2020 перерахувати та виплатити призначену ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 90% (в редакції станом на час призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ) від розміру заробітної плати, що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 02.10.2020 №21-560 вих20 без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2020 до моменту здійснення перерахунку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через черкаський окружний адміністративний суду строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Кульчицький