Справа № 200/11708/20-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 р. Справа№200/11708/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., за участю: секретаря судового засідання Шемет Я.О., представника позивача Пробийголова Д.О. відповідача приватного виконавця Горелика Є.Б., третьої особи ОСОБА_1 , представника третьої особи Приходька О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Слов`янськ адміністративну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича (даті за текстом також приватний виконавець), треті особи: державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо передання на примусову реалізацію нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , а саме: будинку, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., матеріали стін: шлакоблок, обкладений цеглою; земельна ділянка 2500 кв.м., кадастровий номер :02:000:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) зобов`язати відповідача скасувати постанову про арешт майна боржника ВП № 63310033 від 15.10.2020 р. за рішенням суду № 234/18417/19 від 05.03.2020 р. щодо звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , а саме: будинок, загальною площею 91.7 кв.м., житловою площею 26.9 кв.м. матеріали стін: шлакоблок, обкладений цеглою; земельна ділянка 2500 кв.м., кадастровий номер :02:000:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.05.17 ухвалою Краматорського міського суду Донецької області у справі № 234/4524/15-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі - філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., матеріали стін: шлакоблок, обкладений цеглою; земельна ділянка 2500 кв.м., кадастровий номер :02:000:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказане обтяження зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 14.06.2017 за № 20925677.

За результатом розгляду справи № 234/4524/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором кредитної лінії № 26-15-23/13 від 26 грудня 2013 року в сумі 7 132 759 грн. 57 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 106 388.49 грн. (Постанова Донецького апеляційного суду від 23.09.2020 р.).

26.11.20 держаним виконавцем Лиманського МВ ДВС Східного МРУ МЮ (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63746801 щодо примусового виконання вищевказаного рішення суду.

10.12.20 під час огляду електронного торгівельного майданчика ДП «СЕТАМ» було виявлено, що в рамках виконавчого провадження № 63310033 відкритого 15.10.2020 р. приватним виконавцем Гореликом Є.Б., в якості лоту на торги виставлено нерухоме майно, яке підлягає реалізації шляхом проведення аукціону, який призначено на 17 грудня 2020 року. До складу вказаного лота включено нерухоме майно - будинок, загальною площею 91.7 кв.м., житловою площею 26.9 кв.м., матеріали стін: шлакоблок, обкладений цеглою: земельна ділянка 2500 кв.м., кадастровий номер :02:000:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку позивача приватним виконавцем було направлено заявку на реалізацію нерухомого майна в рамках виконавчого провадження № 63310033 відкритого 15.10.20 з порушенням підпункту 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, оскільки приватним виконавцем не було надано копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна, зокрема, у відомостях ДП «СЕТАМ» не зазначено про існування чинного арешту, накладеного на нерухоме майно, відповідно до ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 16.05.17 у справі № 234/4524/15-ц.

Враховуючи наведені порушення вимог чинного законодавства позивач звернувся до суду із даним позовом.

16 грудня 2020 року судом задоволено заяву позивача та постановлена ухвала про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна, а саме: будинку, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., матеріали стін: шлакоблок, обкладений цеглою; земельна ділянка 2500 кв.м., кадастровий номер :02:000:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 , на праві приватної власності (а.с. 94-96).

18 грудня 2020 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у даній справі. Також, залучено у якості третьої особи ОСОБА_1 - стягувача у виконавчому провадженні № 63310033. Призначено судове засідання на 28 грудня 2020 року. В ухвалі запропоновано учасникам справи надати суду відзив на позовну заяву та пояснення щодо позову зі всіма необхідними доказами для належного їх обґрунтування.

21 грудня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що вимоги законодавства щодо повідомлення про чинні обтяження майна в тому числі щодо ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 16.05.17 у справі № 234/4524/15-ц, відповідачем виконані у повному обсязі та відображені на електронному аукціоні ДП «СЕТАМ». Відповідач зазначає, що всі дії щодо реалізації арештованого майна у межах виконавчого провадженні №63310033 вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства. Також відповідач зазначає про порушення позивачем вимог процесуального законодавства в частинні подання позовної заяви АТ «Ощадбанк» із порушення строків звернення до суду та з порушенням підсудності.

28 грудня 2020 року судом постановлена ухвала про залучення у якості другого відповідача ДП «СЕТАМ».

30 грудня 2020 року судом постановлена ухвала про закриття провадження у справі №200/11708/20-а в частині позовних вимог до державного підприємства «СЕТАМ» про зобов`язання державного підприємства «СЕТАМ» скасувати процедуру проведення електронних торгів та зняття з реалізації нерухомого майна.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, надав пояснення аналогічні ти, що викладені у позовні.

Відповідач, третя особа та її представник заперечували проти задоволення позову, надали пояснення аналогічні тим, що викладені в заяві по суті справи.

Представник ДП «СЕТАМ» та представник третьої особи ОСОБА_2 не з`явилися у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи буди повідомленні належним чином.

Згідно з частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи положення вищевказаних норм процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися за наявними матеріалами справи.

Заслухавши представників сторін, вивчивши доводи, що викладені у заявах по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, суд встановив наступне.

16 травня 2017 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області у справі № 234/4524/15-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі - філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., матеріали стін: шлакоблок, обкладений цеглою; земельна ділянка 2500 кв.м., кадастровий номер :02:000:0051, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9). Вказана ухвала зареєстрована у відповідних реєстрах (а.с. 6).

26 листопада 2020 року старшим державним виконавцем Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Шевченко І.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63746801 щодо примусового виконання виконавчого листа № 234/4524/15-ц, виданого Краматорським міським судом 06.11.20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 7 132 759,57 грн. (а.с. 7).

02 грудня 2020 року старшим державним виконавцем Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Шевченко І.С. у рамках вказаного виконавчого провадження, винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника (а.с. 8).

15 жовтня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63310033 щодо примусового виконання виконавчого листа № 234/18417/19, виданого Краматорським міським судом Донецької області 03.09.20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у сумі 7000,00 доларів США та проценти за прострочення виконання зобов`язання за договором позики у розмірі 202 790,74 грн., судовий збір в сумі 4 151,24 грн. (а.с. 141).

Також, 15.10.20 приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б., в рамках виконавчого провадження № 63310033, винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника (а.с. 144-145).

04 та 16 листопада 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. у вказаному виконавчому провадженні, винесені дві постанови про опис та арешт майна боржника, а саме: будинок, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., матеріали стін: шлакоблок, обкладений цеглою; земельна ділянка 2500 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20241431, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 151-153, 156-158).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що вищевказане нерухоме майно не є предметом іпотеки та передано приватним виконавцем на примусову реалізацію, про що свідчить інформація, яка міститься на веб-сайті організатора електронних торгів - ДП «СЕТАМ» (а.с. 88, 89, 90-91, 142-143).

Позивач оскаржує дії та рішення приватного виконавця щодо арешту вказаного нерухомого майна та передання його на примусову реалізацію.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон № 1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 18 Закону 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до пунктів 6 та 22 частини 3 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

У відповідності до пункту 1 статті 10 Закону 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Статтею 48 Закону № 1404-VIII визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною 5 статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Наведене в сукупності свідчить про те, що чинним законодавством покладено на виконавця обов`язок щодо вчення сукупності дій визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом в тому числі звертати стягнення на майно боржника.

Згідно з частиною 1, абзацами 1, 3 частини 2 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Наведене дозволяє дійти висновку, що приватний виконавець, для забезпечення реального виконання рішення, має право накласти арешт на майно боржника після його виявлення.

Порядок реалізації майна на яке звернуто стягнення визначений у статті 61 Закону №1404-VIII.

Так, згідно частини 1 вказаної статті, реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (частина 2 статті 61 Закону № 1404-VIII.

У відповідності до пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (далі за текстом Порядок) організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, в тому числі відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек).

Згідно пункту 3 розділу ІІ Порядку заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі), зокрема копіями документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку встановлено, що організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Отже, з наведеного вбачається, що виконавець передає арештоване майно на реалізацію шляхом оформлення відповідної заявки у якій, в тому числі, зазначає відомості про чинні обтяження майна, а також додає копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) таких обтяжень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на електронному торгівельному майданчику організатора ДП «СЕТАМ» наявна інформація про лот № 455229 щодо чотирьох чинних обтяжень нерухомого майна, а саме: будинок, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., матеріали стін: шлакоблок, обкладений цеглою; земельна ділянка 2500 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20241431, що знаходиться за адресою: Донецька область, Лиманський район, с. Діброва, вулиця Шевченка (колишня Куйбишева), будинок 1б, в тому числі, яке накладено ухвалою Краматорського міського суду Донецької області, у справі №234/4524/15-ц від 16.05.2017 (обтяження № 20925677), що підтверджується роздруківкою з відповідного веб-сайту про перегляд лоту 455229 (а.с. 142-143), а також наявною інформацією на самому веб-сайті - https://setam.net.ua/auction/455485.

Також, згідно наданої відповідачем заявки на реалізацію арештованого майна, що роздрукована з особистого кабінету, в останній наявна інформація щодо чинного обтяження вказаного нерухомого майна, яке накладено ухвалою Краматорського міського суду Донецької області, у справі №234/4524/15-ц від 16.05.2017 (обтяження № 20925677).

Таким чином, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем, під час передання вказаного нерухомого майна на реалізацію, повідомлено про наявність чинних обтяжень вказаного майна та додано відповіді документи у підтвердження таких обтяжень. Отже, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

У відповідності до приписів статті 55 Закону № 1404-VIII не допускається звернення стягнення на об`єкт довірчої власності за зобов`язаннями довірчого власника, а також на майно, зазначене в Додатку до цього Закону.

Судом не встановлено, а позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, які б свідчили про протиправність постанови від 15.10.20 про арешт всього нерухомого майна боржника, що винесена у виконавчому провадженні № 63310033.

Окрім того, суд зазначає, що наведені позивачем мотиви взагалі не свідчать про протиправність постанови приватного виконавця про арешт майна боржника.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на порушенням позивачем строків звернення до суду із даним позовом, а також порушення предметної юрисдикції (підсудності), з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач вказує на те, що саме 10.12.20, під час огляду електронного торгівельного майданчика ДП «СЕТАМ» було виявлено інформацію щодо передання на реалізацію нерухомого майна. Тобто, саме 10.12.20 позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів.

З позовом АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду 15.12.20.

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи відсутність доказів, які б свідчили про обізнаність позивача щодо вчинених відповідачем дій та прийняття рішень у більш раніший термін, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із даним позовом у визначені законом строки.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 статті 74 Закону №1404-VIII, визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (частина 1 статті 14 Закону № 1404-VIII).

Згідно із частиною 1 статті 15 Закону № 1404-VIII, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони (учасника) у виконавчому провадженні.

У відповідності до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 815/2255/16 (провадження № 11-177апп18), від 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18 (провадження № 1470апп18) та від 05 червня 2019 року у справі № 917/2267/14 (провадження № 12-32гс19).

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення відповідних дій та прийняття рішень. Таким чином, позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» не підлягають задоволенню.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Суд зазначає, що у відповідності до частини 6 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України […] у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (місцезнаходження: 01001, Київська область, м. Київ, вул. Госпитальна, буд. 12-Г, ) до приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича (місцезнаходження: 84126, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Вільна, буд. 9), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державне підприємство «СЕТАМ» (місцезнаходження: 01001, Київська область, м. Київ, вул. Стрілецька, ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні відмовити повністю.

Рішення суду набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Лазарєв