Справа № 320/5652/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року справа №320/5652/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області до Вишгородської міської ради ,третя особа - Відділ культури, національностей та релігій Вишгородської районної державної адміністрації, про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області з позовом до Вишгородської дитячої музичної школи, Вишгородської міської ради, в якому просить:

- визнати незаконною бездіяльність Вишгородської дитячої музичної школи щодо невчинення дій з приводу оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,1500 га під вказаним позашкільним навчальний закладом;

- зобов`язати адміністрацію Вишгородської дитячої музичної школи вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Вишгород, проспект Івана Мазепи, 13, шляхом звернення до Вишгородської міської ради, з клопотанням про передачу у постійне користування вищезазначеної земельної ділянки;

- зобов`язати Вишгородську міську раду розглянути на сесії міської ради питання щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Вишгород, проспект Івана Мазепи, 13, що перебуває у користуванні Вишгородської районної музичної школи.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що у користуванні Вишгородської дитячої музичної школи перебуває земельна ділянка площею 0,15 га, що розташована за адресою: пр. Івана Мазепи 13, м. Вишгород, Київська область. Однак, відповідачами не вжито заходів з оформлення правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку.

Дана обставина, на думку позивача, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування дошкільного навчального закладу та учбового процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 21.10.2019 відкрито загальне провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 18.11.2019.

Протокольною ухвалою суду від 26.08.2020 на підставі ст. 48 КАС України здійснено заміну відповідача Вишгородської дитячої музичної школи на Вишгородську міську раду та залучено на підставі ст. 49 КАС України третю особу на стороні відповідача Відділ культури, молоді та спорту Вишгородської районної державної адміністрації, розпочато розгляд справи спочатку.

Протокольною ухвалою суду від 24.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20.10.2020.

У судове засідання, призначене на 20.10.2020, сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Водночас до канцелярії суду надійшли клопотання сторін про розгляд справи без їх участі, у зв`язку з чим на підставі ст. 205 КАС України судом постановлено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 175 КАС України, не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як встановлено у ході розгляду справи, Вишгородська дитяча музична школа користується земельною ділянкою площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Вишгород, проспект Івана Мазепи, 13.

Вишгородська дитяча музична школа є комунальною власністю територіальної громади Вишгородського району, та є юридичною особою, що підтверджується Статутом та Витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 18-32, 72).

Матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти, у тому числі загальноосвітніх та дошкільних, відповідно до ст. 63 Закону України «Про освіту», ст. 44 Закону України «Про загальну середню освіту», ст. 38 Закону України «Про дошкільну освіту», включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

У травні 2019 року начальник відділу культури, національностей та релігій Вишгородської РДА м. Вишгород звернувся до голови Вишгородської районної ради з проханням розглянути можливість виготовлення правоустановлюючих документів на право постійного користування земельною ділянкою, на якій розташована Вишгородська музична школа (а.с. 49).

Як убачається з листа РДА м. Вишгород у вересні 2019 року виконуючий обов`язки голови адміністрації РДА повторно звернувся до голови Вишгородської районної ради з проханням розглянути можливість виготовлення правоустановлюючих документів на право постійного користування земельною ділянкою, на якій розташована Вишгородська музична школа (а.с. 48).

На вказаний лист від 17.09.2019 Вишгородська районна рада зазначила, що нею вживаються дії стосовно оформлення права власності на земельну ділянку.

Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, що вказане питання було винесене на сесію міської ради, однак не набрало більшості голосів з депутатів районної ради, а відтак, рішення з цього приводу не прийнято.

Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області встановлено, що у користуванні Вишгородської дитячої музичної школи є земельна ділянка площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Вишгород, проспект Івана Мазепи, 13. Однак, правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку виготовлено не було, що підтверджується литсом ГУ Держгеокадастру у Київській області від 23.08.2019 №10-10-0.331-10399/2-19 (а.с. 14).

Недотримання земельного законодавства порушує законодавчо встановлений порядок регулювання земельних відносин, а тим самим інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, а тому для захисту інтересів держави орган прокуратури звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 26 Закону України 22.06.2000 № 1841-III "Про позашкільну освіту", заклад позашкільної освіти володіє, користується і розпоряджається майном, земельною ділянкою відповідно до законодавства України.

Для здійснення навчально-виховної роботи закладам позашкільної освіти надаються в користування або в оренду спортивні об`єкти, культурні, оздоровчі та інші заклади безоплатно або на пільгових умовах. Порядок надання зазначених об`єктів у користування або в оренду визначається відповідними місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

Вимоги до матеріально-технічної бази позашкільного навчального закладу визначаються відповідними будівельними, протипожежними і санітарно-гігієнічними нормами, правилами облаштування та утримання позашкільного навчального закладу, навчальними планами та програмами.

До матеріально-технічної бази закладу позашкільної освіти належать приміщення, споруди, обладнання, засоби зв`язку, транспортні засоби, земельні ділянки, рухоме і нерухоме майно, що перебуває у його власності або у повному господарському віданні, оперативному управлінні, орендоване чи надане йому засновником (власником).

Заклад позашкільної освіти безоплатно користується земельними ділянками, на яких він розташований, та несе відповідальність за раціональне використання і відновлення природних ресурсів.

Заклади позашкільної освіти можуть набувати у власність, брати у постійне користування або в оренду земельні ділянки, на яких вони розміщуються, у порядку відповідно до земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.92 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з ч.2 ст.92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Частиною першої статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної та комунальної власності у користування передбачений ст.123 ЗК України.

Так, частиною 1 ст.123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 ст.123 України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.6 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Відповідно до ч.10 ст.123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-VI (далі - Закон №1952-VI) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону №1952-VI речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону №1952-VI державній реєстрації прав підлягають: речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону.

Частиною 1 ст.27 Закону №1952-VI визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Отже, в силу вимог чинного законодавства право постійного користування землею підлягає державній реєстрації.

17.10.2012 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №802-р "Про здійснення протягом 2012 і 2013 років заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади", яким зобов`язано Міністерство освіти і науки, молоді та спорту, інші центральні органи виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебувають дошкільні, загальноосвітні навчальні заклади, Міністерству фінансів, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям здійснити протягом 2012 і 2013 років заходи, пов`язані з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади.

Таким чином, необхідність оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Вишгородською музичною школою безпосередньо встановлена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №802-р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідачем не вжито заходів щодо оформлення земельної ділянки, на якій розташована музична школа, будь які правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку відсутні.

При цьому, у судовому засіданні прокурор вказує, що оскільки Вишгородська музична школа є комунальною власністю територіальної громади Вишгородського району, та перебуває на балансі у Вишгородської районної ради, саме остання зобов`язана вживати заходи для оформлення правовстановлюючих документів.

Суд погоджується з даними доводами та зазначає, що на відповідач, як балансоутримувач Вишгородської музичної школи, зобов`язаний вчинити дії щодо оформлення земельної ділянки.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо того, що Вишгородською районною радою вживаються дії стосовно оформлення права власності на земельну ділянку, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

У той же час, суд звертає увагу, що рішення з цього приводу на день розгляду справи не прийнято.

Отже, відповідачеві необхідно розробити, погодити та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства, а також зареєструвати право користування земельною ділянкою під майновим комплексом Вишгородської музичної школи відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та отримати відповідні правовстановлюючі документи.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів на підтвердження здійснення державної реєстрації права постійного користування на земельну ділянку, яка розташована під Вишгородською музичною школою.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовної вимоги про зобов`язання Вишгородську міську раду розглянути на сесії міської ради питання щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Вишгород, проспект Івана Мазепи, 13, що перебуває у користуванні Вишгородської районної музичної школи.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що прокурор у даному випадку, звертаючись до суду з позовом, діяв як посадова особа органу державної влади, виступаючи в інтересах держави.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано суду доказів понесення інших судових витрат ніж сплата судового збору, підстави для їх стягнення з відповідачів відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати Вишгородську міську раду розглянути на сесії міської ради питання щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Вишгород, проспект Івана Мазепи, 13, що перебуває у користуванні Вишгородської районної музичної школи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.