Справа № 497/1583/2020
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/1583/2020
Провадження № 2-а/946/150/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 грудня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Нікітіної Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кучера Олега Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 19.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Болградського районного суду Одеської області з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (надалі УПП в Одеській області ДПП) та інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Кучера О.В. про скасування постанови серії ДПО 18 №643283 від 12.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що на задніх габаритних ліхтарях транспортного засобу, яким він керував, дійсно було нанесено покриття, але воно ні в якому чині не зменшує їх прозорість або світлопропускання. Призначенням цього покриття є перш за все захист габаритних ліхтарів авто від пошкоджень та майже прозоре. Вважає, що при складанні даної постанови мало місце упереджене ставлення та не з`ясування всіх обставин справи як того вимагає чинне законодавство. Поліцейським двічі було відмовлено в реалізації його право надати пояснення по суті правопорушення. При складанні постанови був темний час доби, що унеможливлює з`ясування головної обставини, а саме зменшення прозорості покриття, що нанесене на задні габаритні вогні. Контроль за відповідністю технічного стану його автомобілю здійснювався саме в місці, де Правилами дорожнього руху заборонена зупинка і стоянка транспортного засобу, що суперечить п.2 розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Крім того, інспектор Кучер О.В. не виконав вимоги п.4 розділу VІІІ вказаної Інструкції, а саме не склав Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання, хоча застосував технічний засіб з функцією фото-відео запису.

ІІ. Процедура

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020 року, справа №497/1583/20 передана на розгляд судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. (а.с.21).

2.2. Ухвалою судді від 23.11.2020 року задоволена заява про самовідвід судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. (а.с.24).

2.3. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23.11.2020 року, справа №497/1583/20 передана на розгляд судді Болградського районного суду Одеської області Раца В.А. (а.с.26).

2.4. Ухвалою судді від 25.11.2020 року задоволена заява про самовідвід судді Болградського районного суду Одеської області Раца В.А. (а.с.28).

2.5. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.11.2020 року, справа №497/1583/20 передана на розгляд судді Болградського районного суду Одеської області Кравцової А.В. (а.с.31).

2.6. Ухвалою судді від 26.11.2020 року задоволена заява про самовідвід судді Болградського районного суду Одеської області Кравцової А.В. (а.с.33).

2.7. Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.11.2020 року, призначення не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи (а.с.35).

2.8. 27.11.2020 року розпорядженням Голови Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. від 26.11.2020 року справа передана на розгляд Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, як найбільш територіально наближеного до цього суду (а.с.37).

2.9. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.11.2020 року, справа №497/1583/20 передана на розгляд судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І. (а.с.39).

2.10. Ухвалою судді від 30.11.2020 року адміністративний позов прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.40).

2.11. Під час розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

ІІІ. Позиції учасників справи

3.1. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивач звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідачі причини неявки не повідомили, надіславши відзив на позов (а.с.45-49, 52-64).

ІV. Релевантні джерела правового регулювання

4.1. Конституція України

Стаття 19. […] Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Кодекс адміністративного судочинства України (КАС України).

Стаття 2. Завдання та основні засади адміністративного судочинства

[…] 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі

1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості […].

Стаття 73. Належність доказів

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення […].

Стаття 74. Допустимість доказів

1. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом […].

Стаття 77. Обов`язок доказування

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин […].

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

4.3. Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Стаття 8. Чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення […].

Стаття 121. Порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами

Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

4.4. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 (надалі Інструкція №1395).

III. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене статтею 121 КУпАП

Пункт 2. Контроль за відповідністю технічного стану транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю, не може здійснюватися в місцях, де Правилами дорожнього руху заборонені їх зупинка і стоянка, де вони можуть суттєво перешкоджати дорожньому руху або створити загрозу безпеці руху. Час на проведення такої перевірки не має перевищувати 20 хв.

Пункт 4. У разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) за результатами контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейський складає Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (далі - Акт відповідності) (додаток 8) у двох примірниках, один з яких вручається водієві транспортного засобу.

4.5. Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.2003 року за №3353-ХІІ

Стаття 41. Правила дорожнього руху

[…] Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

4.6. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року за №46.

Розділ 1. Загальні положення

Пункт 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділ 31. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання

Пункт 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

Підпункт 31.4.3. Зовнішні світлові прилади:

[…] ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

4.7. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року за №137 (надалі Порядок №137)

Пункт 1. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Пункт 3. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

За вимогою власника обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, який зареєстрований в установленому порядку, але не підлягає обов`язковому технічному контролю, проводять за процедурою, визначеною цим Порядком.

4.8. ДСТ України 3649:2010. Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання

Розділ 6 Вимоги щодо безпечності технічного стану КТЗ

Пункт 6.1 Вимоги до зовнішніх світлових приладів

Підпункт 6.1.2. Не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

Підпункт 6.1.5. Кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1

Таблиця 1.

Обов`язково для категорій М, N, О2, О3, О4. Факультативно для категорії О:

Ліхтар заднього ходу білий

Обов`язково для всіх категорій:

Покажчик повороту задній авто жовтий

Сигнал гальмування червоний

Задній габаритний ліхтар червоний

Задній протитуманний ліхтар червоний

Розділ 7 Методи контролювання

Пункт 7.1. Методи контролювання зовнішніх світлових приладів

Підпункт 7.1.1. Відповідність вимогам 6.1.16.1.5, 6.1.6.16.1.6.3, 6.1.7.16.1.7.3, 6.1.7.5, 6.1.7.6 перевіряють візуально.

V. Оцінка та висновки суду

5.1. Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, перевіривши їх доказами, суд приходить такого висновку.

5.2. У судовому засіданні встановлено, що 12.11.2020 року інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кучером О.В. винесено постанову серії ДПО 18 №643283 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Як вбачається з вказаної постанови, 12.11.2020 року о 06 год. 15 хв. ОСОБА_1 в порушення п.31.4.3 «ґ» ПДР керував по вул. Академіка Корольова, 72а в м. Одесі автомобілем марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому на задніх габаритних ліхтарях було нанесено покриття, яке зменшує їх прозорість (а.с.10).

5.3. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться у нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

5.4. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

5.5. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і допустимими доказами.

5.6. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Зокрема, підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, показання свідків тощо. Доказом порушення не може бути візуальне спостереження працівником поліції.

5.7. Даний висновок співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.10.2019 року у справі №337/10134/17.

5.8. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ст.77 КАС України покладений на відповідача суб`єкта владних повноважень.

5.9. На підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом, на якому на задніх габаритних ліхтарях було нанесено покриття, яке зменшує їх прозорість, відповідачем надано відеозаписи та фотокартки (а.с.61).

5.10. Переглянувши надані відеозаписи та фотокартки, на думку суду, не вбачається, що наявне на розсіювачах світлових приладів автомобілю позивача тонування або покриття зменшує їх прозорість чи світлопропускання, що є обов`язковим наслідком такого тонування або покриття та у зв`язку з наявністю якого забороняється експлуатація транспортного засобу.

5.11. Таким чином, відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що позивачем нанесено тонування або покриття на розсіювачах світлових приладів, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання, тобто не спростував твердження позивача в цій частині.

5.12. Таким чином, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, зокрема, показань технічних приладів або технічних засобів, якими зафіксовано саме факт порушення позивачем ПДР тощо, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити факт вчинення або не вчинення позивачем вказаного порушення.

5.13. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

5.14. Одночасно, суд вважає, що не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що в порушення пункту 2 розділу VІІІ Інструкції №1395 контроль за відповідністю технічного стану його автомобілю здійснювався в місці, де Правилами дорожнього руху заборонена зупинка і стоянка транспортного засобу, а також, що в порушення п.4 розділу VІІІ Інструкції №1395 поліцейський ОСОБА_2 не склав Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання, оскільки дані положення стосуються контролю за відповідністю технічного стану транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю.

Разом з тим, за змістом Порядку №137 транспортний засіб, яким керував позивач, обов`язковому технічному контролю не підлягає.

5.15. Що стосується позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кучера О.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд виходить з такого.

5.16. За змістом статті 122 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами внутрішніх справ (Національною поліцією). При цьому, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

5.17. Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ даної категорії у судовому процесі.

5.18. Таким чином, вбачається, що належним відповідачем у справах щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції, а не працівник органу.

5.19. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Суд вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам позивача, оскільки вони на висновки суду не впливають.

Керуючись ст.ст.2, 9, 73, 74, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И Л А:

1. Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

2. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 643283 від 12.11.2020 року, винесену інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кучером Олегом Валерійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП, скасувати.

3. Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

4. У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кучера Олега Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

5. Копію рішення надіслати для відома сторонам.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:О.І.Бальжик