Справа № 160/5765/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/5765/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі №160/5765/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Комунального підприємств "Павлоградтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодопредмету спору на стороні відповідача - Павлоградська міська рада про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі,-

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДПС звернулося до адміністративного суду з позовною заявою, згідно якої просило надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна КП Павлоградтеплоенерго (), що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначило, що з 2003 року у відповідача виник податковий борг, який на даний час складає 41 142 174,07 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 р. по справі №804/3144/17 було задоволено позовні вимоги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на загальну суму 4 028 149,12 грн. Залишок податкового боргу за судовим рішенням складає 3 446 556,71 грн. Самостійно відповідач податковий борг не сплачує, тому до КП Павлоградтеплоенерго застосовані заходи примусового стягнення, а саме: на розрахункові рахунки боржника виставлено інкасові доручення, але ці заходи не призвели до погашення податкової заборгованості, оскільки інкасові доручення повернуті без виконання через відсутність коштів на рахунках та попереднім арештом за іншим виконавчим документом. Контролюючим органом зареєстровано податкову заставу на все майно та майнові права відповідача. У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано податкову заставу від 09.10.2000 р. №65-880 (термін дії продовжено до 01.06.2022 р.). За таких обставин, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом для отримання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна КП Павлоградтеплоенерго, яке перебуває у податковій заставі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 у задоволенні адміністративного позову відмовлено з підстав невідповідності вимог позовної заяви приписам податкового законодавства.

Позивачем подано на рішення суду апеляційну скаргу, згідно якої позивач стверджує, що суд не перевірив всі обставини справи, безпідставно відхилив доводи позову щодо наявності у позивача податкового боргу, що є підставою для погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі. Крім того, апелянт звернув увагу на помилковість висновків суду щодо розміру податкового боргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

В судовому засіданні представником позивача підтримані доводи апеляційної скарги.

Представником третьої особи висловлені заперечення на апеляційну скаргу, відповідні письмові пояснення долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача не прибув в судове засідання, враховуючи докази його належного повідомлення про дату час та місце розгляду справи, неприбуття представника в судове засідання не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами КП Павлоградтеплоенерго знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та станом на час розгляду справи за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 41 142 174,07 грн., підставою виникнення якого є, в тому числі, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 р. по справі №804/3144/17, яким з позивача стягнуто податковий борг на загальну суму 4028149,12 грн. (ПДВ 3 466 605,58 грн.; податку на прибуток 561 543,54 грн.). Станом на час розгляду справи в суді першої інстанції залишок несплаченої суми за даним судовим рішенням складає 3 446 556,71 грн. по податку на додану вартість, виходячи з даних:

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.12.2016 р. з терміном сплати 30.12.2016 р., в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 571 193 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2017 р. з терміном сплати 30.01.2017 р., в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 61 686 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.02.2017 р. з терміном сплати 02.03.2017 р., в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 668 101 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.03.2017 р. з терміном сплати 30.03.2017 р., в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 372 316 грн.;

- уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України) № від 01.07.2016 р., в розмірі 206 658 грн. з самостійно нарахованою штрафною санкцією 6 200 грн.;

- уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України) № від 01.05.2016 р., в розмірі 233 000 грн. з самостійно нарахованою штрафною санкцією 6 990 грн.;

- уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України) № від 01.10.2016 р., в розмірі 84 грн. з самостійно нарахованою штрафною санкцією 3 грн.

Судом також встановлено, що податковим органом було проведено камеральні перевірки податкової звітності, про що складено наступні акти перевірок:

- на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, ст.76, п.200.10 ст.200 ПК України проведено камеральну перевірку з питання несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за серпень, вересень, жовтень 2013 року, червень, липень, серпень, вересень 2014 року, та рішень про розстрочення податкового боргу з ПДВ №7/17 від 29.03.2013 р., №2а/2822/11 від 08.06.2011 р., №2а-9910 від 27.12.2011 р., №2а-10086/0 від 09.03.2011 р., №2-а-3315/0 від 07.04.2011 р., про що складено акт від 13.12.2016 р. №202/04-10-12-01-21/3342250. За результатами акту сформовано податкове повідомлення-рішення від 29.12.2016 р. № на суму 1 003 165,42 грн. та вручено засобами поштового зв`язку посадовій особі КП Павлоградтеплоенерго;

- на підставі п.19.1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 ПК України проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно з рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №2-а-3315/0 від 07.04.2011 р., №2а-10086/0 від 09.03.2011 р., №2а-9910 від 27.12.2011 р., №2а/2822/11 від 08.06.2011 р. та за листопад 2014 р., про що складено акт від 10.02.2017 р. №104/04-10-12-01-24-03342250. На підставі акту було сформовано податкове повідомлення-рішення від 02.03.2017 р. № на суму 23 172 грн. та вручено засобами поштового зв`язку посадовій особі КП Павлоградтеплоенерго.

В зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань, платнику відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України нарахована пеня у розмірі 293 988,29 грн.

На вищевказаний борг контролюючим органом, відповідно до Закону України №2181-ІІІ (чинного на дату виникнення податкового боргу) в автоматичному режимі було сформовано та вручено посадовій особі КП Павлоградтеплоенерго першу податкову вимогу від 27.05.2003 р. №1/630 та другу податкову податкову вимогу від 03.07.2003 р. №2/824.

Оскільки самостійно КП Павлоградтеплоенерго податковий борг не сплачує, тому до відповідача застосовані заходи примусового стягнення, а саме: на розрахункові рахунки боржника виставлено інкасові доручення, але ці заходи не призвели до погашення податкової заборгованості, оскільки інкасові доручення повернуто без виконання через відсутність коштів на рахунках та попереднім арештом за іншим виконавчим документом.

Відповідно п.п.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону України Про порядок погашення зобов`язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ (чинного на дату виникнення податкового боргу) контролюючим органом зареєстровано податкову заставу на все майно та майнові права КП Павлоградтеплоенерго.

У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано податкову заставу від 09.10.2000 р. №65-880 (термін дії продовжено до 01.06.2022 р.).

Станом на 01.02.2020 р. загальна вартість майна КП Павлоградтеплоенерго описаного у податкову заставу становить 14848792,57 грн. Відповідно до балансу КП Павлоградтеплоенерго станом на 31.12.2019 р. залишкова балансова вартість основних засобів складає 22 066 грн.

Відповідно до ст.89 ПК України, 15.03.2013 р. прийнято рішення №7845/10/19/630-03342250 про опис майна КП Павлоградтеплоенерго у податкову заставу.

На підставі рішення від 15.03.2013 р. №7845/10/19/630-03342250, проведено опис майна КП Павлоградтеплоенерго у податкову заставу, про що складено акти від 27.03.2013 р. №12/10/19-03342250, від 09.08.2016 р. №38/10/04-10-17-37-03342250, від 14.06.2018 р. №03342250/7/10, від 19.03.2019 р. №03342250/10/10.

У державному реєстрі обтяжень на нерухоме майно 29.04.2013 р., 30.04.2013 р., 07.05.2013 р. зареєстровано та внесено відповідні номерні записи про обтяження.

У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16.08.2016 р., 15.06.2018 р., 21.03.2019 р., зареєстровано податкову заставу за реєстраційними номерами: №15935819 та №17358023 відповідно.

Вирішуючи спір щодо заявленої ГУ ДПС у Дніпропетровській облсті вимоги, суд першої інстанції судом першої інстанції враховано положення ст.87 ПК України, якою, зокрема, передбачено, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління.

Оскільки судом встановлено, що згідно з установчими документами КП Павлоградтеплоенерго є підприємством комунальної форми власності, засновником якого є Павлоградська міська рада та майно відповідача перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Павлоград і закріплюється за ним на праві повного господарського відання, здійснюючи яке, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном за згодою власника, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та статуту, то, відповідно, без згоди власника прийняття рішення про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі порушує права Павлоградської міської ради та фактично позбавляє можливості власника майна погодити своїм рішенням реалізацію з прилюдних торгів активів відповідача, проаналізувати результати оцінки майна, а в разі незгоди оскаржити оцінку майна до суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає, що відповідно до приписів підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 95.1 ст. 95 цього Кодексу встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 96.1 ст. 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 96.1.1. виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; 96.1.2. затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; 96.1.3. ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; 96.1.4. прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з пунктом 96.3 цієї статті відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Отже з вищенаведеного вбачається, що встановлюється певна процедура досудових дій, за умов дотримання якої контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти місцевого самоврядування.

Зміст вищенаведених норм ПК України свідчить, що обов`язок контролюючого органу звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство або його майно, виникає у разі отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог або не отримання відповіді від такого органу місцевого самоврядування. При цьому лише за умови, що сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

Крім того, застосування процедури, передбаченої статтею 96 Податкового кодексу України, є допустимим за умови неможливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника податків, у порядку, встановленому статтею 95 Податкового кодексу України.

Таким чином з аналізу наведених норм вбачається обов`язок контролюючого органу на звернення із позовною заявою до органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство або його майно, що виникає виключно після продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства і лише за умови недостатності суми коштів, отриманих від такого продажу, для погашення податкового боргу.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, позивач, не заперечуючи факту перебування майна КП Павлоградтеплоенерго у комунальній власності територіальної громади м.Павлоград і закріплення його за відповідачем виключно на праві повного господарського відання, а також відсутності згоди власника Павлоградської міської ради на розпорядження зазначеним майном, зокрема, відчуження такого майна в рахунок погашення податкового боргу, обрав неналежний спосіб захисту та звернувся з вимогам до особи, яка не наділена повноваженнями розпоряджатися майном, власником якого вона не є, а відповідно вчинити дії щодо погашення податкового боргу за рахунок такого майна.

Підсумовуючи викладене, недотримання відповідачем процедури, визначеної ст. ст. 95, 96 ПК України свідчить про невідповідність обраного позивачем способу захисту прав та інтересів держави вимогами податкового законодавства, що виключає підстави для задоволення такого позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі №160/5765/20 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко