Справа № 460/805/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 рокуЛьвівСправа №460/805/20 пров. №А/857/11212/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Макарика В.Я.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі №460/805/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів (головуючий суддя першої інстанції Недашківська К.М., час ухвалення - 11.25 год., місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 07.08.2020 р.),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2020 №UA204000/2020/000006/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що декларантом позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю «А-Брок» подано до митного органу митну декларацію (форми МД-2) від 28.12.2019 №UA204080/2019/302534 щодо митного оформлення колісного транспортного засобу (КТЗ) - Вантажний автомобіль, бувший у використанні, з гідробортом, призначений для перевезення вантажів дорогами загального користування марки Mitsubishi модель Fuso, 2016 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_1 . Митна вартість товару визначена за другорядним (резервним) 6 методом визначення митної вартості товару - 7816,00 Євро відповідно до Звіту №5000/19 від 27.12.2019 про оцінку транспортного засобу, а не на підставі ціни правочину - 6000,00 Євро, що вказано у фактурі. За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів, митним органом винесено Рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2020 №UA204000/2020/000006/1, яким скориговано митну вартість КТЗ на рівні 14845,65 Євро. Позивач вказує, що при митному оформленні КТЗ декларантом були надані належні та достатні документи для визначення митної вартості товару, натомість обґрунтованих сумнівів щодо відомостей не могло бути у митного органу. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товару митний орган повинен доводити у суді. Позивач вказує на протиправність оскаржуваного рішення, оскільки у митного органу не було підстав для коригування митної вартості КТЗ. Просив задовольнити позов повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт вказує на те, що всупереч вимогам Митного кодексу України, митним органом здійснено коригування митної вартості при відсутності для цього підстав, оскільки у рішенні про коригування митної вартості транспортного засобу 08.01.2020 №UA 204000/2020/000006/1 Поліською митницею не наведено жодних обґрунтованих підстав для подання декларантом додаткових відомостей та документів та Відповідачем не надано жодного доказу, який би спростував зміст документів, долучених декларантом для митного оформлення легкового автомобіля, яким ним ввозився.

Відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною рахунку від 18.12.2019 року №2723-2019, оплата по якому була проведена готівкою та згідно квитанції № 2723-2019 від 18.12.2019року на суму 6000 євро, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації. З огляду на викладене, посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в інвойсі, поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Покликання суду на те, що звіт суперечить вимогам Методики, не дають підстав вважати, що вартість КТЗ, визначена експертом-оцінювачем у ньому не відповідає дійсності.

Вважає, що Судом не взято Звіт до уваги лише з формальним причин. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Так, Поліська митниця вказує на те, що доводи апелянта про те, що оскільки задекларована позивачем митна вартість товару не за основним методом, а за резервним методом сама по собі не давала підстав коригування митної вартості товару і таке декларування товару здійснено так як на момент митного оформлення в позивача не було первісного документу про вартість товару є невірними, так як квитанція від 18.12.2019 року про сплату коштів продавцю у позивача була наявна, про що свідчить запис на самій квитанції, яку було видано 18.12.2019 року при купівлі автомобіля та оплаті відповідних коштів продавцю, оскільки рахунок (інвойс) також виставлений 18.12.2019 року, а номери і дати вказаних рахунку (інвойсу) та квитанції про оплату є ідентичними - №2723-2019 від 18.12.2019 року.

Крім того, в силу вимог частини 1 статті 368 Митного кодексу України, вказана квитанція від 18.12.2019 року №2723-2019 є обов`язковим документом для здійснення митного оформлення транспортних засобів громадянами України, проте до митного оформлення автомобіля позивач вказану квитанцію від 18.12.2019 року не подав.

Від так, під час здійснення митного контролю та митного оформлення вказаного автомобіля, у зв`язку із виявленими в поданих до митного оформлення документах розбіжностей, посадовою особою митниці позивачу, в межах статті 53 Митного кодексу України, було направлено електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товарів, зокрема і квитанції, чеків, ярликів, роздрібної торгівлі, які містять відомості про вартість імпортованого автомобіля.

На вказану вимогу про надання додаткових документів позивачем не було подано жодних документів, в тому числі і квитанції від 18.12.2019 року №2723-2019 чи пояснень, тому після закінчення 10-денного терміну визначеного частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, посадовою особою Поліської митниці Держмитслужби 08.01.2020 року, у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України, було винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2020 року №UА204000/2020/000006/1.

Що стосується Звіту про оцінку транспортного засобу №5000/19 від 27.12.2019 року, то Відповідач вважає висновки суду вірними, оскільки Звіт про оцінку транспортного засобу №5000/19 від 27.12.2019 року до митного оформлення подавався позивачем самостійно (ще до направлення вимоги про надання додаткових документів), у зв`язку із чим позивачем при митному оформленні самостійно було визначено митну вартість імпортованого автомобіля не за першим методом - за ціною контракту (договору) на рівні 6000,00 євро згідно інвойсу від 18.12.2019 року, а самостійно визначено та заявлено до митного оформлення за другорядним 6 методом визначення митної вартості на рівні 7816,00 євро; Звіт експерта №5000/19 здійснений та датований 27.12.2019 року, тобто ще до подання митної декларації 28.12.2019 року.

Крім цього, відповідач вказує на те, що у поданому до митного оформлення рахунку на партію товару від 18.12.2019 № 2723-2019 зазначено пробіг КТЗ в 224 054 км.

Однак, актом митного огляду від 23.12.2019 №UА209060/2019/703044, проведеного при перетині митного кордону України встановлено, що пробіг є відмінним (меншим) 222 531 км. Фактичний пробіг КТЗ в місці прибуття транспортного засобу зафіксований фізичним актом огляду та фото становить 222947 км. Зазначене свідчить про втручання у показники одометра ввезеного КТЗ.

Також зазначає про те, що у рахунку від 18.12.2019 №2723-2019 зазначено банківську інформацію щодо номеру банка та рахунку, тобто розрахунок здійснювався банківським перерахунком коштів. Враховуючи той факт, що товар придбано фізичною особою у юридичної особи на підставі рахунку від 18.12.2019 № 2723-2019, всупереч положенням статті 368 МКУ декларантом при поданні МД до митного оформлення не надано документів, що свідчили б про факт оплати товару (чеки, касові документи тощо). При цьому, представником позивача як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі вказано, що оплату за автомобіль позивач здійснював у готівковим розрахунком та до матеріалів адміністративної справи долучено квитанцію від 18.12.2019 року про готівковий розрахунок позивача із покупцем.

Подана до митного оформлення експортна МД країни відправлення (Німеччина) не містить вартісних відомостей про товар, а тому не може бути використана при порівняльному аналізі заявленого рівня митної вартості оцінюваного товару, а поданий до митного оформлення Звіт про оцінку КТЗ не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

З урахуванням наведеного просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що декларантом позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю «А-Брок» подано до митного органу митну декларацію (форми МД-2) від 28.12.2019 №UA204080/2019/302534 щодо митного оформлення колісного транспортного засобу (КТЗ) - Вантажний автомобіль, бувший у використанні, з гідробортом, призначений для перевезення вантажів дорогами загального користування марки Mitsubishi модель Fuso, 2016 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_1 (далі - МД №UA204080/2019/302534). У графі 42 «Ціна товару» МД №UA204080/2019/302534 вказано - 6000,00 Євро; 43 «Код МВВ» - 6; фактурна вартість - 6000,00 Євро. Митна вартість КТЗ за МД №UA204080/2019/302534 заявлена декларантом за другорядним (6 резервним) методом визначення митної вартості товару на рівні 206514,35 грн., що становить за офіційним курсом НБУ - 7816,00 Євро. Заявлена декларантом митна вартість у розмірі 7816,00 Євро базується на Звіті №5000/19 від 27.12.2019 про оцінку транспортного засобу (далі - Звіт №5000/19 від 27.12.2019).

За результатами розгляду поданих декларантом документів, в межах процедури митної консультації, відповідачем сформоване Повідомлення про необхідність подання додаткових документів, із зазначенням (далі Повідомлення): до митного оформлення заявлено колісний транспортний засіб як ушкоджений згідно МД №UA204080/2019/302534 за рівнем митної вартості 7816 Євро відповідно до експертного Звіту від 27.12.2019 №5000/19; пошкодження КТЗ не заявлені до графи 31 МД, однак у рахунку на партію товару 18.12.2019 №2723-2019 наявні відомості про фронтальне пошкодження транспортного засобу; до митного оформлення рахунку на партію товару від 18.12.2019 № 2723-2019 зазначено пробіг КТЗ в 224054 км. Однак, актом митного огляду від 23.12.2019 №UA209060/2019/703044, проведеного при перетині митного кордону України, встановлено пробіг 222531 км. Фактичний пробіг КТЗ в місці прибуття транспортного засобу зафіксований фізичним актом огляду та фото становить 222947 км. Зазначене свідчить про втручання у показники одометра ввезеного КТЗ; у рахунку від 18.12.2019 № 2723-2019 зазначено банківську інформацію щодо номеру банка та рахунку. Враховуючи той факт, що товар придбано фізичною особою у юридичної на підставі рахунку від 18.12.2019 № 2723-2019, всупереч положенням статті 368 МКУ декларантом при поданні МД до митного оформлення не надано документів, що свідчили б про факт оплати товару (чеки, касові документи тощо); подана до митного оформлення експортна МД країни відправлення (Німеччина) не містить вартісних відомостей про товар, а тому не може бути використана при порівняльному аналізі заявленого рівня митної вартості оцінюваного товару; поданий до митного оформлення Звіт про оцінку транспортного засобу від 27.12.2019 №5000/19 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, а тому не може бути використаний; декларанту пропонується надати додаткові документи: касові або товарні чеки, ярлики та інші документи, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; виписки з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Відповідачем сформована Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.01.2020 №UA204000/2020/00007, відповідно до якої декларанту відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів; причини відмови: митна вартість товару не може бути визначена за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку встановленими неточностями при проведенні контролю правильності визначення митної вартості товару та у зв`язку з неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України.

Митним органом винесене Рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2020 №UA204000/2020/000006/1 (далі іменується - Рішення №UA204000/2020/000006/1), яким скориговано митну вартість КТЗ на рівні 14845,65 Євро.

У графі 33 Рішення №UA204000/2020/000006/1 зазначені підстави для коригування митної вартості товару: «I. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1. При проведенні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до статті 54 МКУ, виявлено окремі неточності. При аналізі МД та поданих до неї документів встановлено наступне: 1.1. Пошкодження КТЗ не заявлені до графи 31 МД, однак у рахунку на партію товару 18.12.2019 №2723-2019 наявні відомості про фронтальне пошкодження транспортного засобу. 1.2.У поданому до митного оформлення рахунку на партію товару від 18.12.2019 № 2723-2019 зазначено пробіг КТЗ в 224054 км. Однак, актом митного огляду від 23.12.2019 №UA209060/2019/703044, проведеного при перетині митного кордону України, встановлено пробіг 222531 км. Фактичний пробіг КТЗ в місці прибуття транспортного засобу зафіксований фізичним актом огляду та фото становить 222947 км. Зазначене свідчить про втручання у показники одометра ввезеного КТЗ. 1.3. У рахунку від 18.12.2019 № 2723-2019 зазначено банківську інформацію щодо номеру банка та рахунку. Враховуючи той факт, що товар придбано фізичною особою у юридичної на підставі рахунку від 18.12.2019 № 2723-2019, всупереч положенням статті 368 МКУ декларантом при поданні МД до митного оформлення не надано документів, що свідчили б про факт оплати товару (чеки, касові документи тощо). 1.4. Подана до митного оформлення експортна МД країни відправлення (Німеччина) не містить вартісних відомостей про товар, а тому не може бути використана при порівняльному аналізі заявленого рівня митної вартості оцінюваного товару. 1.5. Поданий до митного оформлення Звіт про оцінку транспортного засобу від 27.12.2019 №5000/19 (далі - Звіт) не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зокрема: у Звіті відсутній термін дії сертифікату суб`єкта оціночної діяльності, що суперечить положенням частини а) пункту 4.4 розділу IV Методики; у Звіті не здійснено посилання на додатки, що суперечить положенням частини с) пункту 4.4 розділу IV Методики; долучені до Висновку фотографії не відображають усі описані експертом пошкодження імпортованого КТЗ та такі пошкодження, що описані у Звіті, не відповідають пошкодженням встановленим в Акті митного огляду від 23.12.2019 №ІІА209060/2019/703044 на які у своєму Висновку посилається експерт. Поряд з тим, експерт не зазначає та не надає жодного документу (Протокол огляду, тощо) де б було зафіксовано ним результати огляду КТЗ. Також у Звіті відсутнє фото щодо показників одометру КТЗ, на якому відображено пробіг транспортного засобу, що використано експертом при розрахунку вартості товару, не всі формули у Висновку наведені у загальному вигляді, зокрема це стосується формули щодо додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості товару (Сдод), що суперечить пункту 4.6 Розділу IV Методики; експерт використовує значення С1 (довідкова ціна середньостатистичного вживаного КТЗ в провідній країні-експортері), що був у користуванні, відповідного строку експлуатації згідно з довідковою літературою, що відображає ціни КТЗ у країні придбання або провідних країнах експортерах), посилаючись на джерело інформації з сайту https://www.mobile.de з вартістю КТЗ в 16898 Євро. Однак таке джерело на даному сайті Інтернет мережі відсутнє. Разом з тим, за заявленими технічними характеристиками товару на сайті https://www.mobile.de наявна інформація про вартість КТЗ по чотирьох транспортних засобах в оцінюваний період часу з наступною їх вартістю: 21301 Євро, 22015 Євро, 23788 Євро, 24978 Євро. Середня вартість за даним джерелом інформації становить 23020,50 Євро; експертом у Звіті знято максимальний відсоток на пошкодження двигуна транспортного засобу та зазначено про його функціональні пошкодження. Однак транспортний засіб переміщувався своїм ходом, що ставить під сумнів пошкодження двигуна; експертом у Звіті застосовано коефіцієнт коригування середньоринкової ціни за величиною пробігу в сумі 17 % від вартості транспортного засобу, однак такий відсоток зняття вартості не обґрунтовано, оскільки за основу, відповідно до джерела, взято вартість КТЗ, яка враховує пробіг КТЗ. При цьому, експертом використано лише одне джерело вартості, що ніяким чином не відображає середньоринкову ціну. Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявленя до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб. 2. Не наданні додаткові документи, витребувані митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості»;

«II. Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів: 1. Митне оформлення аналогічних КТЗ згідно ПІК «Цінова інформація при визначенні митної вартості» ЄАІС ДФС: МД від 29.10.2019 №UА209190/2019/66198, 2014 року виготовлення - рівень митної вартості 10500 Євро/шт.; 2.Цінова інформація відкритих джерел Інтернет ресурсу (сайт https://mobile.de) згідно якого середня вартість аналогічних оцінюваному КТЗ становить 23020,50 Євро/шт. При цьому мінімальна вартість аналогічного оцінюваному КТЗ за цим джерелом інформації становить 21301 Євро»;

«III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, таких як: 1. касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; 2. виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; 3. банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4. висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 та який можливо поширити на заявлену партію товару. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів»;

«IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів», наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», наказу МФУ від 31.07.2015 №684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, та встановлених експертом пошкоджень і комплектації оцінюваного КТЗ згідно Звіту №5000/19 про оцінку транспортного засобу від 27.12.2019, без врахування коефіцієнту коригування середньоринкової ціни за величиною пробігу (%), виходячи з мінімально можливої вартості аналогічного КТЗ наявної згідно Інтернет джерела на дату оцінки КТЗ (сайт https://mobile.de), за рівнем митної вартості 14845,65 Євро/шт. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваного товару використано актуальну на дату оцінки КТЗ та найменшу із альтернативних вартість, що наявна у митниці ДФС згідно джерела вартості, враховуючи рік виготовлення та технічні характеристики КТЗ. Числове значення вартості транспортного засобу, з врахуванням курсу валют, встановленого Національним банком України на день подання митної декларації до митного оформлення, становить 392251,76 грн., або у валюті рахунку за якою подано МД - 14845,65 Євро».

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив тих підстав, що при митному оформленні КТЗ декларантом не були надані документи, які підтверджували б митну вартість товару, а надані документи містили неточності, що було безумовною підставою для витребування додаткових документів, які декларантом надані не були.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (далі іменується - МК України), у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (частина перша, друга статті 52 МК України).

Відповідно до частини восьмої - одинадцятої статті 52 МК України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як слідує з матеріалів справи, при поданні до митного органу МД №UA204080/2019/302534, декларантом заявлено митну вартість КТЗ за другорядним методом визначення митної вартості товару - 6 метод (резервний), на підставі ціни, вказаної у Звіті №5000/19 від 27.12.2019 на рівні 7816,00 Євро, тобто, не за ціною, визначеною у Фактурі від 18.12.2019 - 6000,00 Євро.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи (частина четверта статті 53 МК України).

Таким чином, вказаною вище нормою визначено дві підстави, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи: (1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; (2) у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Відповідно до Повідомлення митного органу про надання додаткових документів, такі витребовувалися від декларанта, оскільки до митного оформлення заявлено колісний транспортний засіб як ушкоджений згідно МД №UA204080/2019/302534 за рівнем митної вартості 7816 Євро відповідно до експертного Звіту від 27.12.2019 №5000/19; пошкодження КТЗ не заявлені до графи 31 МД, однак у рахунку на партію товару 18.12.2019 №2723-2019 наявні відомості про фронтальне пошкодження транспортного засобу; до митного оформлення рахунку на партію товару від 18.12.2019 № 2723-2019 зазначено пробіг КТЗ в 224054 км, однак, актом митного огляду від 23.12.2019 №UA209060/2019/703044, проведеного при перетині митного кордону України, встановлено пробіг 222531 км. Фактичний пробіг КТЗ в місці прибуття транспортного засобу зафіксований фізичним актом огляду та фото становить 222947 км. Зазначене свідчить про втручання у показники одометра ввезеного КТЗ; у рахунку від 18.12.2019 № 2723-2019 зазначено банківську інформацію щодо номеру банка та рахунку. Враховуючи той факт, що товар придбано фізичною особою у юридичної на підставі рахунку від 18.12.2019 № 2723-2019, всупереч положенням статті 368 МКУ декларантом при поданні МД до митного оформлення не надано документів, що свідчили б про факт оплати товару (чеки, касові документи тощо); подана до митного оформлення експортна МД країни відправлення (Німеччина) не містить вартісних відомостей про товар, а тому не може бути використана при порівняльному аналізі заявленого рівня митної вартості оцінюваного товару; поданий до митного оформлення Звіт про оцінку транспортного засобу від 27.12.2019 №5000/19 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, а тому не може бути використаний.

Отже, із Повідомлення митного органу слідує, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Зокрема, при митному оформленні КТЗ декларантом не були надані документи, що підтверджують факт сплати вартості товару, тобто розрахунковий документ не був наданий всупереч нормам статті 53 МК України.

Квитанція від 18.12.2019 року про сплату коштів продавцю декларантом митному органу надана не була, хоча в силу вимог частини 1 статті 368 Митного кодексу України, вказана квитанція від 18.12.2019 року №2723-2019 є обов`язковим документом для здійснення митного оформлення транспортних засобів громадянами України.

На підтвердження оплати товару, позивачем долучено вказану квитанцію до позовної заяви, проте апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що така квитанція не може являтися належним та допустимим доказом сплати декларантом вартості КТЗ, оскільки не містить належних реквізитів для ідентифікації, та не містить засвідченого офіційно перекладу, що відповідно свідчить про те, що при митному оформленні КТЗ декларантом не був наданий документ на підтвердження сплати вартості КТЗ.

Відповідно до поданих документів транспортний засіб переміщується фізичною особою громадянином з території Німеччини до України, а отже, згідно частини 2 статті 368 МКУ, при визначенні вартості товару до неї має бути включено вартість перевезення, однак будь-яких документів щодо вартості перевезення товару до митного оформлення не надано.

Щодо наданого декларантом Звіту від 27.12.2019 №5000/19, то колегія суддів апеляційного суду також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що такий не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, оскільки у Звіті відсутній термін дії сертифікату суб`єкта оціночної діяльності, що суперечить положенням частини а) пункту 4.4 розділу IV Методики; у Звіті не здійснено посилання на додатки, що суперечить положенням частини с) пункту 4.4 розділу IV Методики; долучені до Висновку фотографії не відображають усі описані експертом пошкодження імпортованого КТЗ та такі пошкодження, що описані у Звіті, не відповідають пошкодженням встановленим в Акті митного огляду від 23.12.2019 №ІІА209060/2019/703044, на які у своєму Висновку посилається експерт.

Також, експерт не зазначає та не надає жодного документу (Протокол огляду, тощо) де б було зафіксовано ним результати огляду КТЗ, у Звіті відсутнє фото щодо показників одометру КТЗ, на якому відображено пробіг транспортного засобу, що використано експертом при розрахунку вартості товару, не всі формули у Висновку наведені у загальному вигляді, зокрема це стосується формули щодо додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості товару (Сдод), що суперечить пункту 4.6 Розділу IV Методики; сторінка з фотографіями КТЗ не містить жодної відмітки, яка б свідчила про те, що дана фото таблиця є додатком чи частиною такого Звіту.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що Повідомлення відповідача про витребування у декларанта додаткових документів відповідає вимогам ч. 3 ст. 53 МК України, оскільки містить посилання на наявність неточностей та розбіжностей у документах та чітко вказано та описано підставу витребування згідно переліку вказаної вище норми МК України додаткових документів.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

На вказану вимогу про надання додаткових документів позивачем не було подано жодних документів, в тому числі і квитанції від 18.12.2019 року №2723-2019 чи пояснень, тому після закінчення 10-денного терміну визначеного частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, посадовою особою Поліської митниці Держмитслужби 08.01.2020 року, у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України, було винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2020 року №UА204000/2020/000006/1.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 57 МК України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

Згідно з частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм чинного митного законодавства та обставин справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що при зверненні до митного органу щодо оформлення КТЗ декларантом не були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару, відповідно у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості КТЗ, що у свою чергу надавало митному органу беззаперечне право витребування додаткових документів у декларанта, а подані до митного оформлення документи містили неточності, а також, крім цього, позивачем не надано суду доказів того, що на вимогу митного органу декларантом подавалися додаткові документи, витребувані контролюючим органом.

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного Рішення №UA204000/2020/000006/1 в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийняття відповідачем оспорюваного рішення відповідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що при прийнятті такого відповідач діяв у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), тому підстав для визнання його протиправним та скасування немає.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд, оскільки судом першої інстанції надана оцінка усім документам та доказам, які були подані позивачем до митного оформлення та надані суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі №460/805/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 28.12.2020р.