Справа № 160/12198/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком+Транс" до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Ком+Транс" (далі -ТОВ "Ком+Транс", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач-2), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 11.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 11.06.2020 року, складену товариством з обмеженою відповідальністю «КОМ+ТРАНС», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання, тобто 11.06.2020 року.
Ухвалою суду від 26.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що оскаржуване рішення прийнято комісією у зв`язку не наданням платником усіх документів. Згідно з рішенням Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 1861282/39583282 від 21.08.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №1, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН визначено: ненадання платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження,розвантаження, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, також не подання до податкового органу щодо поставщиків послуг. З огляду на вищевикладене, вважає рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування обґрунтованим, правомірним та таким, що прийняте відповідно до норм діючого законодавства та в установленому порядку, а вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
ДПС України не скористалась правом на надання відзиву на позов, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ТОВ "Ком+Транс" зареєстровано 14.01.2015 року як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; є платником ПДВ.
Основним видом діяльності підприємства за КВЕД є : 42.11 - Будівництво доріг та автострад, КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, КВЕД 81.29 Інші види діяльності з прибирання.Будівництво трубопроводів;Будівництво трубопроводів;
З матеріалів справи встановлено, що ТОВ "Ком+Транс" (виконавець) та КП Управління контролю за благоустроєм міста Дніпровської міської ради (замовник) уклало Договір про надання послуг №003906 від 23.04.2020 року.
Згідно з пунктом 1.1. вказаного Договору, Виконавець зобов`язується надати, а Замовник - прийняти та сплатити такі послуги: ДК 021:2015 код 45230000-8 будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь.
Відповідно до пункту 1.2. Договору, найменування послуги: Послуги з поточного ремонту асфальтобетонного покриття, фігурних елементів мощення, бордюрів, вирівнювання просілих та заміни пошкоджених плит та інших елементів благоустрою у м.Дніпрі.
Згідно з пунктом 3.2. ціна договору становить: 3 013 644,56 грн., в т.ч. ПДВ 502 274,09 грн.
На виконання Договору про надання послуг №003906 від 23.04.2020 року з КП Управління контролю за благоустроєм міста Дніпровської міської ради (замовник) сторонами складено дефектний акт від 28.05.2020 року, довідку про договірну ціну на будівництво, що здійснюється у 2020 році, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2020 року, підсумкову відомість ресурсів об`єкт (послуга з поточного ремонту асфальтобетонного покриття), акт приймання виконаних будівельних робіт №3 від 11.06.2020 року на суму 894883,58 грн.
КП Управління контролю за благоустроєм міста Дніпровської міської ради здійснено оплату послуг, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією платіжного доручення №385 від 12.06.2020 року.
На виконання приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, позивачем складено податкову накладну №1 від 11.06.2020 року на суму 894883,58 грн., в тому числі ПДВ - 149 147,26 грн., та направлено її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Підставою зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 11.06.2020 року вказано наступне: ПН/РК відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Рішенням ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.08.2020 року №25349 про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника було встановлено невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника.

Комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №1861282/39583282 від 21.08.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 11.06.2020 року з підстав ненадання платником податку копії документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано, підкреслити). У додатковій інформації зазначено: відсутні документи у повному обсязі щодо поставщиків товарів (послуг).

Позивач оскаржив вказане рішення до ДПС України, за результатами чого останньою прийнято рішення від 09.09.2020 року №49165/39583282/2, яким скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Вважаючи рішення відповідача-1 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 11.06.2020 року протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пунктів 10-11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 року (далі Порядок №1165), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено Наказом міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, далі Порядок №520 (далі - Порядок №520).

У пункті 4 Порядку №520 зазначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п.5 Порядку №520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Як встановлено під час розгляду справи, реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з підстав відповідності вимогам п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. У квитанції запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та здійснення операцій, платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній / розрахунку коригування.

Оцінюючи наведені в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної мотиви контролюючого органу, суд з урахуванням положень норм чинного законодавства зауважує, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі підпунктів пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.

Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем-1 розглянуто питання щодо ризиковості позивача та Рішенням ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.08.2020 року №25349 про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника було встановлено невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника.

Таким чином, станом на 14.08.2020 року відпали обставини, що стали підставою для зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 11.06.2020 року.

Пунктами 9-11 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Зазначена комісія приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку. Підставами для прийняття комісією контролюючого органу рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної №1 від 11.06.2020 року в оскаржуваному рішенні комісією відповідача-1 зазначено ненадання платником податку копії документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. У додатковій інформації зазначено: відсутні документи у повному обсязі щодо поставщиків товарів (послуг).

При цьому, матеріали справи не містять жодної пропозиції, від ГУ ДПС у Дніпропетровській області до позивача щодо надання необхідних для реєстрації податкової накладної документів.

Також. Суд звертає увагу, що підстава для зупинення реєстрації податкової накладної була зовсім інша, ніж зазначена в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову, за відсутності конкретної пропозиції про необхідність надання певних документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Отже, відповідачем-1, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не наведено обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного рішення, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.

Таким чином, оскаржуване рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від №1861282/39583282 від 21.08.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 11.06.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних суд виходить з такого.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Суд зазначає, що дискреційні функції ДПС України як суб`єкта владних повноважень під час прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко визначені законом, оскільки чинним законодавством України визначений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оскільки під час розгляду справи у суді позивачем доведено протиправність винесення ГУ ДПС у Дніпропетровській області оскаржуваного рішення, суд вважає, що у даному випадку, у відповідача-2 відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача може бути забезпечений шляхом зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної №1 від 11.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, ГУ ДПС у Дніпропетровській області не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1861282/39583282 від 21.08.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню, а порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №1 від 11.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Ком+Транс" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ТОВ "Ком+Транс" у цій справі представляла адвокат Міськевич А.В. на підставі договору про надання правової допомоги №1 від 22.09.2020 року.

Відповідно до акту №1 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 29.09.2020 року адвокатом Міськевич А.В. надані послуги наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи; аналіз судової практики; складення позовної заяви; надіслання поштової кореспонденції (позовної заяви з додатками) до суду; складення відповіді на відзив; надіслання поштової кореспонденції відповідачу (відповіді на відзив); участь у судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції; складення заяви про стягнення судових витрат; отримання судового рішення; отримання виконавчого листа; складання заяви про виконання виконавчого документа; подання заяви про примусове стягнення за виконавчим листом до канцелярії Державної казначейської служби. Загальна договірна ціна послуг склала 3500,00 грн. без ПДВ. В акті зазначено, що роботи (послуги) виконані повністю, сторони претензій одна до одної не мають.

В рахунку №1 від 22.09.2020 року зазначено, що вартість 1 години робіт по складанню процесуальних документів становить 1500,00 грн., вартість 1 години робіт по направленню поштової кореспонденції 500,00 грн., вартість 1 години послуг щодо участі у судовому засіданні у м. Дніпрі 1500,00 грн.

Оплата наданих послуг підтверджується копією платіжного доручення №1360 від 23.09.2020 року на загальну суму 3500,00 грн.

Проте, суд критично оцінює перелік наданих послуг, оскільки в межах цієї справи адвокат Міськевич А.В. не складала та не надавала до суду відповіді на відзив; не брала участі у судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції; матеріали справи не містять заяви про стягнення судових витрат; представник позивача на час розгляду справи ще не отримала судового рішення, виконавчого листа; не надала заяви про виконання виконавчого документа; не подавала заяви про примусове стягнення за виконавчим листом до канцелярії Державної казначейської служби.

Отже, частина перелічених послуг, які сторони договору визнали наданими, реально надані не були.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання послуг адвокатом ОСОБА_1 на загальну суму 3500,00 грн.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн. фактично не надана. Реальною та такою, що відповідає принципу розумності та обсягу наданих послуг є сума витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 1700,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 4204,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №3546 від 29.09.2020 року.

Такий розмір судових витрат обумовлений помилковою сплатою позивачем судового збору за 2 вимоги немайнового характеру. Проте, в даному спорі є лише одна вимога немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Позовна вимога про зобов`язання зареєструвати податкову накладну є похідною позовною вимогою від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та не потребує додаткової сплати судового збору.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1700,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області, комісією якої порушені права позивача.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, сума надмірної сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. підлягає поверненню позивачу з бюджету.

У зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці рішення ухвалено 30.12.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком+Транс" (адреса: вул. Батумська, буд.11 оф. 203, м. Дніпро, 49074; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39583282) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43145015), Державної податкової служби України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43005393), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.08.2020 року №1861282/39583282 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 11.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 11.06.2020 року, складену товариством з обмеженою відповідальністю «КОМ+ТРАНС», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком+Транс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, судові витрати у розмірі 3802 (три тисячі вісімсот дві) гривні 00 копійок.

Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком+Транс" надмірно сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар