Справа № 240/10188/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111030600
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Вказує, що вивезення за межі митної території України лісоматеріалів підтверджено у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України, що давало підстави правомірно оподаткувати цю операцію за нульовою ставкою податку на додану вартість.
Наголошує, що на вимогу укладеного контракту з фірмою «ЗNR AMBALAJ SAN. VE TIC. LTD.STО.» TURKEY було відвантажено іноземному контрагенту продукцію, яка 01.02.2020 перетнула кордон за ВМД № UA100600/2020/310184 від 30.01.2020 на загальну вартість поставки - 131779,70 грн, та 22.02.2020 за ВМД № UA 100600/2020/310380 від 19.02.2020 на загальну вартість - 133048, 68 грн. При цьому, на вищезазначені операції з експорту товарів вчасно (в законом встановленні строки) були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за № 3 від 01.02.2020 на обсяг постачання 131779,75 грн, та за № 5 від 22.02.2020 на обсяг постачання 133048,68 грн, з застосуванням нульової ставки ПДВ. Зауважень з боку перевіряючих стосовно правильності виписки вищезазначеної податкової накладної в акті перевірки не зроблено.
Як стверджує фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з метою уникнення непорозумінь стосовно моменту набуття права власності на товар, було укладено додаткову угоду №1 від 29.07.2019 до договору №1/29.07.2019 від 29.07.2019, укладеного з CNR AMBALAJSANAVI VE TІCARET LIMITED SIRKETI (Туреччина), якою п. 3 «Умови поставки» Договору №1/29.07.2019 було доповнено пп. 3.6 в такій редакції «Покупець набуває право власності на товар з моменту оформлення митної декларації».
Позивач вважає, що відповідачем під час перевірки було не правильно застосовано норми податкового законодавства щодо відсутності прав у позивача на застосування нульової ставки ПДВ при експорті продукції, оскільки наявність ВМД є належним підтвердженням прав позивача на застосування нульової ставки ПДВ.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 прийнято до провадження справу, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Наголошує, що ФОП ОСОБА_1 у додатковій угоді №1 від 29.07.2019 до договору №1/29.07.2019 не вірно зазначено реквізити покупця, які в свою чергу не відповідають реквізитам зазначеним у інвойсі №1 від 30.01.2020 та №5 від 19.02.2020, а також в CMR.
Крім того, контролюючий орган вважає, що позивачем не дотримано умови контракту при відгрузці товару та набуття права власності на товар покупцем, так як в контракті не зазначено перехід права власності на продукцію, який відбувся на складі продавця, а не після оформлення вантажно-митної декларації, а тому оскаржувані податкові повідомлення рішення на думку Головного управління ДПС у Житомирській області є правомірно винесеними.
На поданий до суду та надісланий позивачу відзив, представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив від 21.08.2020 (а.с.83-84), в якій наголошує, що вивезення за межі митної території України спірних лісоматеріалів підтверджено у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України, що давало підстави позивачу правомірно оподаткувати цю операцію за нульовою ставкою податку на додану вартість. Вважає, що у відзиві відповідач не надає жодного обґрунтованого заперечення, що позивачем порушені вимоги ст.195 Податкового кодексу України в частині оподаткування господарської операції з поставки лісоматеріалів за контрактами з нерезидентом за нульовою ставкою податку на додану вартість, а тому, на думку представника позивача, безпідставні та надумані висновки, які міститься в акті перевірки свідчать про їх протиправність та є такими, що порушують права позивача, як сумлінного платника податків.
Підготовче засідання у справі призначене на 18.08.2020, яке ухвалою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання продовжено на 30 днів (а.с.80) та оголошено перерву до 22.09.2020 для виклику в якості свідка ОСОБА_2
22.09.2020 підготовче засідання не відбулося, у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання та відкладене на 15.10.2020 (а.с.92).
У підготовчому засіданні, призначеному на 15.10.2020 допитано свідка ОСОБА_2 , - посадову особу контролюючого органу, яка здійснювала планову виїзну перевірку позивача, результатами якої є спірні рішення.
Представник позивача просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, які містяться в матеріалах справи.
Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засіданні до протоколу судового засідання від 15.10.2020 закрите підготовче провадження у справі та призначено справу по суті здійснювати у порядку письмового провадження (а.с.100).
Вивчивши матеріали справи та дослідивши їх обставини, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що посадовими особами Головного управлінням ДПС України в Житомирській області було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань достовірності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100000 грн за лютий 2020 року, за результатами якої встановлені наступні порушення:
- п.201.1 ст. 201, п.201.7, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України порушено терміни реєстрації податкових накладних, а саме не зареєстровано податкову накладну на загальну суму ПДВ за лютий 2020 року 264828,43 грн;
Посадові особи, які здійснювали перевірку вважають, що позивачем було порушено умови контракту №1/29.07.2019 від 29.07.2019 укладеного з покупцем - CNR AMBALAJSANAVI VE TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина), оскільки в ньому не було зазначено момент переходу права власності на товар (фактично така передача права власності була здійснена на складі продавця, а не після оформлення вантажно-митної декларації) і відповідно поставки товару позивачем іноземному контрагенту в лютому місяці 2020 року на загальну суму 264828,42 грн, повинно було обкладатися не за 0 ставкою ПДВ, а за 20% ставкою ПДВ.
Не погоджуючись із вищевказаними винесеними податковими повідомленнями рішеннями та підставами, які слугували для їх прийняття, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зауважує наступне.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Підпунктом «г» пункту 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з вивезення товарів за межі митної території України.
Приписами пп.195.1.1 п.195.1 ст.195 ПК України передбачено, що товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.
Підпунктом "г" п. 198.5 ст. 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу.
За приписами п. 200.1 ст. 200 вказаного кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Так, у ході судового розгляду справи встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 («Постачальник») укладено контракт №1/29.07.2019 від 29.07.2019 (далі - Контракт) із CNR AMBALAJ SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI («Покупець») на поставку пиломатеріалів листяних і хвойних порід (далі «товар») на умовах FCA України згідно з доданими специфікаціями по термінам, якості і кількості (а.с.32-33).
Як свідчать умови договору, товар вважається зданим «Постачальником» та прийнятим «Покупцем» на підставі фактичної кількості товару, відвантаженого в транспортний засіб (п.2.4 Конракту).
Згідно з пунктом 3.2 вказаного Контракту базис поставки FCA - Україна (Інкотермс -2010). Умови поставки кожної окремої партії товару можуть бути змінені за взаємною згодою сторін із зазначенням таких змін в рахунках і специфікаціях, а також із внесенням відповідних змін до цін на Товар, якщо погоджено Сторонами.
У свою чергу, пунктом 3.5 Контракту вказано, що датою відвантаження товару є дата надання повного комплекту митних документів на товар і завантаження Товару на транспортний засіб.
Разом з тим, як видно з матеріалів справи між ФОП ОСОБА_1 та CNR AMBALAJSANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина) укладено додаткову угоду №1 від 29.07.2019 до договору №1/29.07.2019 від 29.07.2019, відповідно до п.1 якої зазначено: Добавити пункт 3 "Умови поставки" підпунктом 3.6. в такій редакції:
"3.6 Покупець набуває право власності на товар з моменту оформлення митної декларації (а.с. 37).
Таким чином, умовами додаткової угоди, передбачено, що право власності на товар набуває саме з моменту оформлення митної декларації.
Слід відмітити, що митна декларація є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у такій декларації.
Так, матеріалами справи підтверджено, що на виконання вищезазначеного контракту позивач відвантажив іноземному контрагенту продукцію, що підтверджується вантажно-митною декларацією № UA100600/2020/310184 від 30.01.2020 (а.с.45), загальна вартість поставки складає 131779,70 грн, дата перетину державного кордону України 01.02.2020. За вказаною декларацією за межі митної території України, вивезено: лісоматеріали розпиляні: пиломатеріали хвойних порід (сосна), обрізні, не шліфовані, не стругані, і несортовані, природної вологості, розмірами 37,77 x177,257 x 4000 мм - 37.88 м.3.
Крім того, на виконання вищезазначеного контракту позивач відвантажив іноземному контрагенту продукцію, що підтверджується вантажно-митною декларацією № UA100600/2020/310380 від 28.02.2020 (а.с.39), загальна вартість поставки складає 133048,68 грн, дата перетину державного кордону України 22.02.2020. За вказаною декларацією за межі митної території України, вивезено: лісоматеріали розпиляні: пиломатеріали хвойних порід (сосна), обрізні, не шліфовані, не стругані, і несортовані, природної вологості, розмірами 37,77 x177,257 x 4000 мм - 38.88 м.3.
При цьому, слід зазначити, що в графі 2 вказаних митних декларацій відправником продукції зазначено фізична особа підприємець ОСОБА_1 , а у графі 8 одержувачем CNR AMBALAJ SAN. ve TIC. LTD. STI Kazim Karabekir Mah/ Ataturk Cad. 32 Darica/Kocaeli/Turkey.
Таким чином, вивезення за межі митної території України лісоматеріалів відповідно до вимог Податкового кодексу України підтверджено вищевказаними митними деклараціями.
Операції, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою передбачені ст.195 Податкового кодексу України.
Підпунктом 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 вказаного кодексу визначено, що за нульовою ставкою оподатковуються операції з: вивезення товарів за межі митної території України:
а) у митному режимі експорту;
б) у митному режимі реекспорту, якщо товари поміщені у такий режим відповідно до пунктів 3 (щодо товарів у вигляді продуктів їх переробки) та 5 частини першої статті 86 Митного кодексу України;
в) у митному режимі безмитної торгівлі;
г) у митному режимі вільної митної зони.
Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.
Таким чином, вивезеними за межі митної території України вважаються товари вивезені за межі митної території України.
Як вже зазначалося, вивезення за межі митної території України лісоматеріалів відповідно до вимог Податкового кодексу України підтверджено митними деклараціями № UA100600/2020/310184 від 30.01.2020 та №UA100600/2020/310380 від 28.02.2020 (а.с.39,45), що у свою чергу, на думку суду, давало підстави позивачу правомірно оподаткувати цю операцію за нульовою ставкою податку на додану вартість.
Крім того, відповідно до вимог Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої Наказом Мінфіну України №1307 від 31.12.2015, на вищезазначені операції з експорту товарів позивачем складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 3 від 01.02.2020 на обсяг постачання 131779,75 грн (а.с.51) та № 5 від 22.02.2020 на обсяг постачання 133048,68 грн (а.с.53) із застосуванням нульової ставки ПДВ.
При цьому, слід відмітити, що подані позивачем вказані накладні прийняті контролюючим органом, про що свідчать квитанції №1 (а.с.52, 54). Будь - які зауваження з боку відповідача стосовно відомостей зазначених у поданих накладних були відсутні.
З твердженнями відповідача щодо невірного зазначення реквізитів покупця CNR AMBALAJ SANAYI VE TIC. LTD. STI, які не відповідають реквізитам зазначеним у рахунку-фактурі №1 від 30.01.2020 (а.с.46), рахунку-фактурі №5 від 19.02.2020 (а.с.41) та CMR, суд не погоджується, та вважає за необхідне відмітити, що CNR AMBALAJ SAN. VE TIC. LTD. STI є скороченою назвою Покупця про що зазначено також у п.10 Контракту Юридичні адреси, контакти та реквізити сторін.
З огляду на вказане, формальні неточності у документах не можуть спростовувати правомірність вчинення сторонами приватно-правових правовідносин та спростовувати факт здійснення господарських операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою (вивезення товарів за межі митної території України).
Таким чином, посилання відповідача на недоліки в оформленні рахунків-фактури та CMR, на яких наполягає відповідач, не можна розцінювати як беззаперечну підставу для не вірного застосування нульової ставки
Крім цього, з твердженнями представника відповідача стосовно не дотримання умов контракту при відгрузці товару суд не погоджується, оскільки зауважень до порядку оформлення вантажно-митних декларацій посадовими особами контролюючого органу в акті перевірці не зазначено, більш того факт перетину товаром митного кордону відповідачем не оспорюється.
З огляду на досліджені судом матеріали справи, відсутність такого обов`язку виключає зобов`язання позивача не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду скласти і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації податкову накладну. Відсутність такого обов`язку у платника виключає підстави для застосування штрафу, передбаченого ст. 120-1 Податкового кодексу України за, ніби-то, несвоєчасну реєстрацію таких неподаних зведених податкових накладних.
Таким чином, доказами наданими позивачем, спростовується позиція контролюючого органу про порушення останньою вимог податкового законодавства щодо не вірного застосування нульової ставки податку. Зокрема досліджено первинні документи, які є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.
Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи контролюючого органу щодо відсутності підстав для застосування нульової ставки податку та вказує, що вивезення за межі митної території України лісоматеріалів відповідно до вимог Податкового кодексу України підтверджено митними деклараціями № UA100600/2020/310184 від 30.01.2020 та №UA100600/2020/310380 від 28.02.2020 (а.с.39,45), що у свою чергу, давало підстави позивачу правомірно оподаткувати цю операцію за нульовою ставкою податку на додану вартість.
Враховуючи встановлені під час розгляду обставини, які підтверджені відповідними доказами, оскаржувані податкові повідомлення - рішення підлягають визнанню протиправним та скасуванню.
Згідно з частиною 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з наявного у матеріалах справи платіжного доручення №603 від 02.07.2020 під час звернення з даним позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1681,60 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у межах вказаної суми.
Керуючись ст.ст.2,3,6-11,73-77,79,90,139,241246 КАС України, суд
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1681,60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст рішення складено: 28.12.2020.