Справа № 440/6459/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/6459/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України про:

- визнання протиправними дій Полтавського апеляційного суду щодо нарахування та виплати судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування сумою 47320,00 грн згідно частин першої та третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" із змінами та доповненнями, внесеними Законом України №553-ІХ від 13 квітня 2020 року;

- зобов`язання Полтавського апеляційного суду нарахувати та сплатити невиплачену суддівську винагороду судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 на підставі ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений з 01 січня 2020 року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, надбавки за вислугу років 70 % від посадового окладу, за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року в сумі 501782,01 грн;

- зобов`язання Державної судової адміністрації України перерахувати кошти в розмірі 501782,01 грн на рахунок Полтавського апеляційного суду для виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року. - допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 2 жовтня 2018 року перебуває на посаді судді Полтавського апеляційного суду. З 1 січня 2020 року отримувала суддівську винагороду, яка складалась з: посадового окладу у розмірі 115 610 грн., доплати за вислуги років у розмірі 70% посадового окладу, а з 29.07.2020 року - 80%. Посадовий оклад позивача був обрахований виходячи з 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлений на 1 січня 2020 року із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, у відповідності до статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

В період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року Полтавський апеляційний суд обмежив суддівську винагороду позивача на рівні 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року, що було здійснено у відповідності до вимог статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», в загальній сумі 501 782,01грн., а саме в квітні -56878,86грн., травні - 149307грн., липні 150312,3грн., серпні 145283,85грн., і не відповідає розміру, встановленому Законом України "Про судоустрій і статус суддів". На переконання позивача, норма Закону України №553-ІХ від 13.04.2020 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", якою доповнено Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" статтею 29 та встановлено на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, обмеження нарахування суддівської винагороди у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020, не відповідає Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а тому законодавче обмеження не може бути застосовано під час визначення позивачу розміру суддівської винагороди за період з 01 червня 2020 по 30 червня 2020.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

30 листопада 2020 року від Полтавського апеляційного суду до матеріалів справи надійшли документи на виконання вимог ухвали від 16 листопада 2020 року. Правом подання відзиву відповідач не скористався.

7 грудня 2020 року до суду від ДСА України надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що Законом України №553-ІХ від 13.04.2020 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" доповнено Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" статтею 29, якою встановлено на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, обмеження нарахування суддівської винагороди у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020. Зауважував, що у рішенні Ради суддів України №22 від 24.04.2020 зазначено, що обмеження, встановлені Законом України №553-ІХ, слід застосовувати виключно до частини суддівської винагороди, заробітної плати, грошового забезпечення, розрахованих з 18.04.2020, пропорційно до кількості відпрацьованих у місяці робочих днів. Вказував, що з огляду на те, що положення статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у редакції Закону України №553-ІХ від 13.04.2020 на момент виникнення спірних правовідносин були чинні, у відповідача були відсутні підстави для їх невиконання. Крім того, стверджував, що з 28.08.2020 суддівська винагорода позивачу нараховувалася без обмеження її максимальним розміром 10 мінімальними заробітними платами у розмірі станом на 01 січня 2020 року.

Крім того відповідач просив справу №440/6459/20 разом з поданням направити до Верховного Суду для вирішення питання про її розгляд Верховним Судом як судом першої інстанції у порядку, визначеному статтею 290 КАС України.

Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року у задоволенні заяви ДСА України про направлення справи до Верховного Суду, для вирішення питання про її розгляд як зразкової, відмовлено.

Учасники справи 23 грудня 2020 року у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач та представник Полтавського апеляційного суду надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник ДСА України до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Указом Президента України №525/2003 від 12 червня 2003 року ОСОБА_1 призначена на посаду судді Апеляційного суду Полтавської області.

Постановою Верховної Ради України №1856-ІV від 24 червня 2004 року ОСОБА_1 обрано на посаду судді Апеляційного суду Полтавської області безстроково.

Указом Президента України «Про переведення суддів» від 28 вересня 2018 року №297/2018 ОСОБА_1 переведена на роботу на посаду судді Полтавського апеляційного суду. Наказом Полтавського апеляційного суду від 2 жовтня 2018 року №08-03/01 зараховано позивача до штату Полтавського апеляційного суду з 2 жовтня 2018 року, призначено щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 70% посадового окладу (стаж роботи 33 роки 02 міс 04 дні, з яких на посаді судді 19 років, 02 місяці, 04 дні), а з 29 липня 2020 року у розмірі 80% посадового окладу, відповідно до наказу від 29 липня 2020 року №47-10/46 /а.с.34/.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03,2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОУГО-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу СОУГО-19 на всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин. Верховною Радою України 13.04.2020 прийнято Закон України 553-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (далі - Закон № 553-ІХ), який опубліковано в газеті "Голос України" від 17.04.2020 № 68 (7325) та набрав чинності 18.04.2020.

Відповідно до частин першої та третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (у редакції Закону № 553-ІХ) установлено, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом 8АЯ8-СоУ-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що ее перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки.

Обмеження, встановлене в частині першій цієї статті, застосовується також нри нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті).

Суддівська винагорода суддів була обмежена максимальним розміром 47 230 гри на місяць.

Зазначене питання було предметом розгляду Ради суддів України під час засідання, що відбулося 24.04.2020, за результатами якого прийнято відповідне рішення від 24.04.2020 № 22. У вказаному рішенні Ради суддів України зазначено, що обмеження, встановлені Законом № 553-ІХ, слід застосовувати виключно до частини суддівської винагороди, заробітної плати, грошового забезпечення, розрахованих, починаючи з 18 квітня 2020 року, пропорційно до кількості відпрацьованих у місяці робочих днів, виходячи з фактично відпрацьованого часу з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу та інших надбавок і доплат).

Виплата суддівської винагороди, заробітної плати, грошового забезпечення за період з 01 квітня 2020 року по 17 квітня 2020 року здійснювалася у повному обсязі за фактично відпрацьовані у місяці робочі дні/години, виходячи з фактично відпрацьованого часу з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу та інших надбавок і доплат) та без обмежень, встановлених Законом № 553-ІХ.

Щодо нарахування та виплати суддівської винагороди у спірний період, судом досліджено розрахункові листи /а.с.23/, з яких вбачається наступне.

У квітні 2020 року нарахована суддівська винагорода склала:

- з 01 квітня 2020 року по 17 квітня 2020 року (нараховано відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 2 червня 2016 року та отримано без обмежень) за 13 робочих днів посадовий оклад -71568,10 грн., доплата за вислугу років (70%) - 50097,67 грн. Всього: 121665,77 грн.

- з 18 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року за 8 робочих днів посадовий оклад - 44041,90 грн., доплата за вислугу років (70%) - 30829,33 грн. Всього: 74871,23 грн.

Фактично нараховано за квітень 2020 року з урахуванням обмежень

47230,00 грн:21 р.дн х 8 робочих днів= 17992,38 грн.

Таким чином, застосоване обмеження за 8 робочих днів складає 56878,85 грн. (74871,23грн.-17992,38грн.)

У травні 2020 року нарахована суддівська винагорода за 19 робочих днів мала складати: посадовий оклад 115610,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 80927,00 грн. Всього: 196537,00 грн.(відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-УІІІ від 2 червня 2016 року).

Фактично нараховано за травень 2020 року з урахуванням обмежень

4723 0,00грн: 19 робочих днів х 19 робочих днів = 47230,00 грн.

Таким чином, застосоване обмеження за 19 робочих днів складає 149307,00 грн. (196537,00грн.-47230,00грн.)

Нарахована відпустка за період з 01червня 2020 року по 30 червня 2020 року /а.с.30/ тривалістю 20 робочих днів в сумі 196537,00 грн (суддівська винагорода за час перебування судді у щорічній відпустці виплачена у повному обсязі без обмежень).

Нарахована матеріальна допомога на оздоровлення /а.с.29/ в сумі 115610,00 грн. (матеріальна допомога на оздоровлення виплачена у повному обсязі без обмежень).

У липні 2020 року нарахована суддівська винагорода за 23 робочі дні мала складати: посадовий оклад 115610,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 70371,30 грн, доплата за вислугу років (80% /а.с.34/) - 12063,65 грн. Всього: 198044,95 грн.

Фактично нараховано у липні місяці з урахуванням обмежень

47230,00 грн : 23 робочі дні х 23 робочі дні = 47230,00 грн.

Таким чином, застосоване обмеження за 23 робочі дні складає 150814,95 грн. (198044,95грн.- 47230,00 грн.)

У серпні 2020 року нарахована суддівська винагорода за період з 01 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року за 18 робочих днів мала складати: посадовий оклад 104049,00 грн, доплата за вислугу років (80%) - 83239,20 грн. Всього: 187288,20 грн.

У серпні 2020 року нарахована суддівська винагорода за період з 28 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року за 2 робочі дні мала складати: посадовий оклад 11561,00 грн, доплата за вислугу років (80%) - 9248,80 грн. Всього: 20809,80 грн. За рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 з 28 серпня 2020 року виплата суддівської винагороди здійснюється в повному обсязі, без обмеження максимального розміру 47230,00 грн на місяць, у зв`язку із чим перерахунок і фактична виплата 16086,80 грн. здійснене було у вересні 2020 року.

Фактично нараховано у серпні місяці з урахуванням обмежень

47230,00грн:20 робочих днів х 18 робочих днів = 42507,00 грн.

Таким чином, застосоване обмеження за 18 робочих днів складає 144781,20 грн. (187288,20грн.-42507,00 грн.)

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року із застосуванням обмеження протиправними, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам та обставинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі пунктом 14 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема судоустрій, судочинство, статус суддів.

Відповідно до частин першої та другої статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Таким чином, розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 1 частини третьої вказаної статті передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Частиною четвертою статті 135 Закону №1402-VIII встановлено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Згідно зі частинами п`ятою - восьмою статті 135 Закону №1402-VIII суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу. Суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря, голови судової палати, секретаря Пленуму Верховного Суду, секретаря Великої Палати Верховного Суду, виплачується щомісячна доплата в розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду. Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук із відповідної спеціальності в розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду. Суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Цілком таємно", - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Таємно", - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

18.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №553-IX від 13.04.2020, яким доповнено Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" статтею 29 наступного змісту:

"Установити, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки.

Зазначене обмеження не застосовується при нарахуванні заробітної плати, грошового забезпечення особам із числа осіб, зазначених у частині першій цієї статті, які безпосередньо задіяні у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС). Перелік відповідних посад встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті)".

У рішенні від 11.03.2020 №4-р/2020 у справі №1-304/2019 (7155/19), в якій розглянуто конституційне подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Законів України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування" від 16.10.2019 №193-IX, "Про Вищу раду правосуддя" від 21.12.2016 №1798-VIII, Конституційний Суд висловив позицію, що однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів; встановлена система гарантій незалежності суддів не є їхнім особистим привілеєм; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; суддівська винагорода є гарантією незалежності судді та невід`ємною складовою його статусу; зменшення органом законодавчої влади розміру посадового окладу судді призводить до зменшення розміру суддівської винагороди, що, у свою чергу, є посяганням на гарантію незалежності судді у виді матеріального забезпечення та передумовою впливу як на суддю, так і на судову владу в цілому.

Із аналізу наведених вище норм права вбачається, що розмір суддівської винагороди встановлюється виключно Законом України "Про судоустрій і статус суддів", на що безпосередньо вказує частина друга статті 130 Конституції України. Тобто Закон України "Про судоустрій і статус суддів" є спеціальним нормативно-правовим актом щодо встановлення розміру суддівської винагороди. При наявності розбіжностей між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №553-IX від 13.04.2020 не скасовано норму Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 щодо розміру суддівської винагороди, при визначенні розміру суддівської винагороди відповідач повинен був керуватись вимогами статті 135 Закону № 1402-VIII, а не статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №553-IX від 13.04.2020), застосування якої прямо суперечить нормі статті 130 Конституції України.

Також, слід враховувати, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України і цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзац восьмий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 09.07.2007 №6-рп/2007). Конституційний Суд України наголошував на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Твердження відповідача про те, що територіальне управління може проводити нарахування і виплати лише в рамках законодавства України в межах видатків Державного бюджету, суд враховує, однак це твердження не спростовує висновок суду про необхідність застосування при нарахуванні і виплаті суддівської винагороди спеціального Закону № 1402-VIII.

При цьому суд зауважує, що за приписами статті 148 Закону №1402-VIII фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Видатки загального фонду Державного бюджету України на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України. Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України. Видатки на утримання судів у Державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо Верховного Суду, Вищої ради правосуддя, апеляційної палати вищого спеціалізованого суду, а також у цілому щодо апеляційних, місцевих судів. Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку. Видатки на утримання судів у Державному бюджеті України не можуть бути скорочені в поточному фінансовому році.

Конституційний Суд України неодноразово звертав увагу на недопустимість обмеження законом незалежності суддів, зокрема їх належного матеріального забезпечення, зміни розміру суддівської винагороди, рівня довічного грошового утримання суддів у відставці (рішення від 24.06.1999 №6-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 01.12.2004 №19-рп/2004, від 11.10.2005 №8-рп/2005, від 18.06.2007 № 4-рп/2007, від 22.05.2008 №10-рп/2008, від 03.06.2013 №3-рп/2013, від 19.11.2013 №10-рп/2013, від 08.06.2016 № 4-рп/2016, від 04.12.2018 №11-р/2018, від 18.02.2020 №2-р/2020, від 11.03.2020 №4-р/2020).

Конституційний Суд України зазначив, що гарантії незалежності суддів зумовлені конституційно визначеною виключною функцією судів здійснювати правосуддя; законодавець не може свавільно встановлювати або змінювати розмір винагороди судді, використовуючи свої повноваження як інструмент впливу на судову владу (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11.03.2020 №4-р/2020).

Отже, обмеження суддівської винагороди є посяганням на гарантії незалежності суддів.

Жодних належних та допустимих доказів того, що розмір бюджетних видатків на суддівську винагороду не дозволив відповідачу виплатити суддівську винагороду в повному обсязі, відповідач суду не надав.

Суд також звертає увагу на те, що обмеження розміру суддівської винагороди шляхом внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", всупереч вимогам частини другої статті 130 Конституції України та статті 135 Закону №1402-VIII, а також юридичній позиції Конституційного Суду щодо незалежності суддів, зумовило ситуацію, з огляду на яку відповідач вчинив дії, що порушують права та гарантії судді.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що дії щодо нарахування та виплати судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", вчинені з порушенням вимог частини другої статті 130 Конституції України та статті 135 Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016, а тому є протиправними.

При цьому, суд зауважує, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 з 28 серпня 2020 року виплата суддівської винагороди здійснюється в повному обсязі, без обмеження максимального розміру 47230,00 грн на місяць.

Зі змісту відзиву на позовну заяву, розрахункових листів та письмового розрахунку виплачених сум на користь позивача, суд встановив, що нарахування та виплата суддівської винагороди позивачу із застосуванням обмежень здійснювались у період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року, а з 28серпня 2020 року виплати здійснювались у повному обсязі без обмежень та відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Належних та допустимих, достатніх та достовірних у розумінні приписів статей 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України доказів обмеження позивачу суддівської винагороди після 27 серпня 2020 року позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено.

Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Полтавський апеляційний суд провести перерахунок суддівської винагороди судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.

А відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині слід задовольнити.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Полтавського апеляційного суду щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за 28 серпня 2020 року та зобов`язання Полтавського апеляційного суду провести перерахунок суддівської винагороди за 28 серпня 2020 року задоволенню не підлягають.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної судової адміністрації України перерахувати кошти в розмірі 501782,01 грн на рахунок Полтавського апеляційного суду для виплати позивачу суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Оскільки позовна вимога про зобов`язання Державної судової адміністрації України перерахувати кошти на рахунок Полтавського апеляційного суду для виплати позивачу суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року спрямована на виконання рішення суду у цій справі, а не на відновлення порушеного права позивача, така вимога є передчасною та необґрунтованою. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, а відтак суд доходить висновку, що позов у вказаній частині вимог задоволенню не підлягає.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Щодо клопотання позивача про допущення до негайного виконання рішення суду в частині нарахування та виплати суддівської винагороди за один місяць, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Перелік судових рішень, які виконуються негайно, визначено положеннями статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу пункту 1 частини першої якої негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи ту обставину, що судом питання про стягнення суддівської винагороди не вирішувалося, натомість, в якості належного способу відновлення порушеного права визначено зобов`язання відповідача провести перерахунок суддівської винагороди, відсутні підстави для допуску до негайного виконання рішення в частині нарахування та виплати суддівської винагороди за один місяць.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Полтавського апеляційного суду (вул. Соборності, 18, м.Полтава, 36000 ), Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Полтавського апеляційного суду щодо нарахування та виплати судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік".

Зобов`язати Полтавський апеляційний суд (вул. Соборності, 18, м.Полтава, 36000 ) провести перерахунок суддівської винагороди судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звернення рішення до негайного виконання в частині нарахування та сплати суддівської винагороди за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва