Справа № 1.380.2019.002514
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 рокуСправа № 1.380.2019.002514 пров. № А/857/10348/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року (суддя Гулкевич І.З., м.Львів, повний текст складено 3 серпня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання перерахувати і виплачувати пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФ) в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т.1 а.с.248-249), просив:

визнати протиправною бездіяльність ГУПФ щодо відмови у виплаті позивачу з 01.06.2016 пенсії без обмеження максимального розміру;

зобов`язати ГУПФ здійснити з 01.06.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії на підставі довідки від 05.01.2017 №111 (далі Довідка №111) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОВК) та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум без обмеження граничного розміру.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ щодо відмови у перерахуванні та виплаті з 01.06.2016 по 08.05.2019 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження максимального розміру. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ щодо відмови у перерахуванні та виплаті з 08.05.2019 ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження максимального розміру. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.06.2016 по 08.05.2019 пенсії за вислугу років без обмежень максимального розміру за посадою начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (далі Посада), з усіма видами підвищення або надбавок до пенсії та проведених виплат. Зобов`язано ГУПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 08.05.2019 пенсії по інвалідності без обмежень максимального розміру за Посадою, з усіма видами підвищення або надбавок до пенсії та проведених виплат.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі вказує на помилковість висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову та неналежній оцінці всіх обставин справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають повному задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 з 14.04.2010 перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) у розмірі 90% грошового забезпечення за посадою командувач західного оперативного командування (далі Посада-1) (т.1 а.с.60).

14.03.2018 у відповідь на звернення позивача від 07.03.2018 щодо перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру відповідно до нової довідки за Посадою, що видана Генеральним штабом Збройних Сил України (далі - Генштаб) від 27.02.2018 №305/199 (далі Довідка №305) ГУПФ повідомило позивача, що підстави для перерахунку пенсії відповідно до наданої довідки відсутні (т.1 а.с.24-27).

Згідно з матеріалами пенсійної справи 14.11.2014 позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення Генштабу.

Пенсію за вислугу років йому призначено з 15.11.2014 за нормами Закону №2262-XII.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» від 19.10.2016 №718 (далі Постанова №718) ОСОБА_1 проведено з 01.06.216 перерахунок пенсії на підставі Довідки №111. При цьому, враховано: посадовий оклад 12061 грн; оклад за військовим званням 145 грн; надбавка за вислугу років 40% 4882,40 грн; надбавка за інтенсивність служби 12061 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20% 2412,20 грн; надбавка за виконання функцій держексперта 20% 2412,20 грн; премія 6614,34 грн. Всього 40588,14 грн.

З 01.06.2016 позивач відповідно до норм статті 43 Закону №2262-XII (в редакції, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі Закон №3668-VI) отримував пенсію за вислугу років з обмеженням її максимального розміру (т.1 а.с.168-192).

Згідно з виписки з акта огляду МСЕК від 08.04.2019 серія 12 ААА №845427 ОСОБА_1 , визнано особою з інвалідністю ІІ групи, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини (т.1 а.с.201).

На підставі заяви позивача від 08.05.2019 його переведено на пенсію по інвалідності відповідно до пункту «а» статті 21 Закону №2262-XII, у розмірі 80% сум грошового забезпечення, що складає до виплати 14711,45 грн (т.1 а.с.194-196).

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ.

Відповідно до статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII, в редакції Закону №3668-VI, із змінами, внесеними згідно із Законами №911-VIII та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII (далі Закон №№1774-VIII), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу здійснено ГУПФ з 01.06.2016 перерахунок пенсії згідно з Постановою №718 на підставі Довідки №111 за нормам, чинними з 01.05.2016. Пенсію призначено у розмірі 10740 грн.

Наведений розмір пенсії обмежений десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується відомостями пенсійної справи позивача, копія якої міститься в матеріалах справи

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), вищенаведені положення Закону №2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 положення Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до Закону №1774-VIII, який відповідно до «Прикінцевих положень» цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-XII слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін внесених Законом №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає протиправним обмеження позивачу пенсії граничним розміром з 20.12.2016

Таким чином пенсія позивача повинна бути перерахована з 20.12.2016 без обмеження максимального розміру пенсії, в тому числі і з урахуванням розміру пенсії, що був визначений на підставі Довідки №111.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність перерахунку та виплати пенсії позивача по інвалідності з 08.05.2019 без обмеження максимального розміру, то необхідно вказати, що в межах розгляду даної справи позивачем не заявлялись вимоги щодо необхідності такого перерахунку та у позові і заяві про зміну позовних вимог не висловлювались заперечення щодо неправильності визначення розміру пенсії по інвалідності, що призначена ОСОБА_1 з 08.05.2019.

Крім того, судом першої інстанції не досліджувалось питання щодо виплати пенсії по інвалідності позивачу з обмеженням її максимального розміру.

Відтак висновки суду першої інстанції у відповідній частині є безпідставними та належним чином необґрунтованими.

Разом з тим, норми 43 Закону №2262-XII станом на 2019 рік не передбачають положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Покликання ГУПФ на пропуск позивачем строку на звернення до суду з цим позовом є неприйнятним, оскільки не існує строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, тому шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), у цьому випадку не застосовується.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність ГУПФ щодо відмови у перерахуванні та виплаті з 20.12.2016 по 08.05.2019 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження максимального розміру та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 20.12.2016 по 08.05.2019 пенсії за вислугу років без обмежень максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції внаслідок переоцінки обставин справи та неповного їх з`ясування, дійшов помилкового висновку щодо задоволення позову у наведений в оскаржуваному рішенні суду спосіб, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахуванні та виплаті з 20.12.2016 по 08.05.2019 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження максимального розміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 20.12.2016 по 08.05.2019 пенсії за вислугу років без обмежень максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 28 грудня 2020 року.