Справа № 826/17586/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Київ № 826/17586/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства «Укргазвидобування»
до проДержавної служби геології та надр України визнання протиправним та скасування рішення від 15.08.2018 №16087/03/12-8, зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної служби геології та надр України (далі по тексту - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 15.08.2018 №16087/03/12-8 про відмову у наданні АТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами;

- визнання протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не видачі Акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Сїідно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районі Чернігівської області, строком дії на 20 років;

- зобов`язання Державну службу геології та надр України видати Акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Сїідно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районі Чернігівської області, строком дії на 20 років на підставі підпункту 13 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615.

Ухвалою суду від 30.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до підпункту 13 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (надалі Порядок №615), АТ «Укргазвидобування» листом від 19.01.2017р. №3/2-01-537 подало до Державної служби геології та надр України заяву про надання спеціального дозволу на користування надрами.

Як зазначає представник позивача та вбачається з матеріалів справи, до вказаної заяви позивач додав всі документи, передбачені Порядком №615, однак відповідач листом від 05 вересня 2017 року №20002/03/12-17 відмовив позивачу у наданні спеціального дозволу на підставі пункту 19 Порядку №615 та повернув позивачу заяву з доданими документами у зв`язку з тим, що підпункт 13 пункту 8 Порядку виключено постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №277.

Таку відмову відповідача позивач вважав протиправною, оскільки на час звернення із заявою від 21 березня 2017 року підпункт 13 пункту 8 Порядку №615 був чинним, а відповідач, в свою чергу, мав прийняти рішення у строки і у порядку, визначеними Порядком №615. Відповідач допустив протиправну бездіяльність, внаслідок якої позивачу було відмовлено в отриманні спеціального дозволу на користування надрами.

У зв`язку із чим, АТ «Укргазвидобування» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2018 у справі №826/14521/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018, позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», поданої листом від 19 січня 2017 року №3/2-01-537 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Східно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районів Чернігівської області, строком дії на 30 років та зобов`язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», подану листом від 19 січня 2017 року №3/2-01-537 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Східно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районів Чернігівської області, строком дії на 30 років, з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позову відмовлено.

На виконання рішення суду у справі №826/14521/17 АТ «Укргазвидобування» листом від 20.06.2018 №16.3-01-5251 повторно направило заяву від 19.01.2017 №3/2-01-537 з пакетом документів щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Сїідно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районі Чернігівської області, строком дії на 20 років.

Листом від 15.08.2018 №16087/03/12-18 Державна служба геології та надр України відмовила у наданні позивачу спеціального дозволу та повернув заяву з пакетом документів.

22 листопада 2018 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позові, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю, у зв`язку із тим, що з 01 квітня 2017 року втратив чинність підпункт 13 пункту 8 Порядку №615. Таким чином, згідно пункту 19 Порядку №615, у зв`язку з невідповідністю документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 цього Порядку, відповідачем було відмовлено позивачу у наданні спеціального дозволу на користування надрами та повернута заява разом із пакетом документів. За таких обставин, на думку представника відповідача, підстави для задоволення позову відсутні. До того ж, вимога про зобов`язання надати спеціальний дозвіл на користування надрами є втручанням у дискреційні повноваження контролюючого органу, відповідно, не може бути задоволеною судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 вказано, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Також, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, та Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Як було встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, повторне звернення акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України мало місце не у зв`язку із виникненням нових правовідносин, а на виконання рішення суду у справі № 826/14521/17 про зобов`язання Держгеонадра повторно розглянути заяву разом з доданими до неї документами від 19 січня 2017 року №3/2-01-537.

Підстави, якими позивач в межах розгляду даної адміністративної справи фактично обґрунтовує заявлені позовні вимоги зводяться до цитування встановлених судом обставин у рішенні від 21 березня 2018 року у справі №826/14521/17, а також до надання власної оцінки вчиненим відповідачем діям на виконання цього рішення, тобто, пред`явлені позовні вимоги направлені фактично до спонукання суду вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити аналогічні дії.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст. 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічної правової позиції дотримується й Верховний Суд у постанові від 09 липня 2019 року у справі №826/17587/18.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність правих підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування».

Вказана правова позиція також викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі № 640/17500/19.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування» має бути відмовлено повністю.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін