Справа № 937/8109/20
Суддя: Іваненко О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.12.2020
Справа № 937/8109/20
Провадження № 2а/937/96/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Захарової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції України Кукшин Андрія Ігоровича, Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 4 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції України Кукшин Андрія Ігоровича, Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.10.2020 перебував у місті Києві по особистим справам. 18.10.2020 інспектором 4 батальйону 7 роти УПП в м. Києві ДПП НП України Кукшиним А.І. винесено постанову, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідачем-1 у постанові зазначено, що він, керуючи автомобілем Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) о 19:35:17 годині в м. Київ по просп. Лобановського 26, здійснив виїзд на зустрічний бік дороги, що має по 2 смуги в кожному напрямку, чим порушив п. 11.4ПДР. Вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, в т.ч. за розташування транспортних засобів на проїзній частині. Відповідно до п. 11.4 ПДР на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги. Як вже зазначалось, Відповідач-1 притягнув його до відповідальності за здійснення ним виїзду на зустрічний бік дороги, що має по 2 смуги в кожному напрямку. Він вважає постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням законодавства, та також такою, що підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на докази вчинення ним правопорушення, що свідчить про недоведеність правомірності прийнятої постанови. Враховуючи вищевикладене вважає, що постанова серії ЕАМ №3305107 від 18.10.2020р. про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заява про розгляд справи за їх відсутності, письмового відзиву або заперечення на позов не надано.

Згідно ст. 205 КАС України , неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 229 КАС України за неявки сторін по справі фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2,3 ст. 242 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, 18.10.2020 року відносно ОСОБА_1 інспектором 4 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції України Кукшин А.І. було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3305107 (а.с.7).

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту… Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно вищевказаної постанови, 18.10.2020 року ОСОБА_1 в м. Київ по просп. Лобановського 26 керуючи автомобілем Audi A6 д/н НОМЕР_2 здійснив виїзд на зустрічний бік дороги що має по 2 смуги в кожному напрямку, чим порушив п.11.4 ПДР України на дорозі з двостороннім рухом, щонайменше 2 смуги в одному напрямку, заборонено виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. За результатом розгляду справи на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 71 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використанні як докази у справі.

Судом при дослідженні постанови серії ЕАМ №3305107 від 18.10.2020р. та позовної заяви, не встановлено факту скоєння ОСОБА_1 порушення п.11.4ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки в оскаржуваній постанові не зазначені істотні обставини щодо вчинення правопорушення, не зазначені усі докази вчення правопорушення, зокрема пояснення свідків правопорушення або фото, відео зйомка правопорушення. Крім того відповідачем на підтвердження обставин зазначених у постанові та спростування доводів позивача не надано до суду письмового відзиву або заперечення.

Згідно наказу МВС України від 07.11.2015 року №1395 зі змінами від 20.12.2018 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а саме п.9 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. 10. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так у постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 зазначено, що за нормами ст. 251 КУпАП що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином при вирішенні питання про винність ОСОБА_1 працівником поліції не було з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і які передбачені ст.280 КУпАП, а саме те, що працівник поліції при складані постанови по справі про адміністративне правопорушення керувався лише своїми припущеннями, не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 ; не надано для ознайомлення всі докази про вчинення ним правопорушення; не було враховано обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність; чи взагалі винна дана особа у вчинені адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що в постанові серії ЕАМ №3305107 від 18.10.2020р. вина ОСОБА_1 не доведена, при складенні постанови по справі про адміністративне правопорушення працівником поліції не були з`ясовані всі обставини, передбачені ст.ст. 33, 280 КУпАП, в зв`язку з чим постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та накладення адміністративного стягнення є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи позивачем в порядку ст.132 КАС України надано докази на підтвердження загальної суми понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 840,80грн., що підтверджується квитанцією від 06.11.2020р.

Зважаючи на те, що матеріали справи містять документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору, суд вважає за можливе задовольнити у повному обсязі вимогу позивача стосовно стягнення з відповідача судового збору в розмірі 840,80грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. За таких обставин судовий збір має бути стягнений за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службовою особою якої є відповідач, а саме Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, ст.ст. 22, 33, 126, 251-297 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції України Кукшин Андрія Ігоровича, Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити .

Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАМ №3305107 від 18.10.2020р. про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. та провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03151, Україна, м. Київ, вул. Народного Ополчення 9) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_3 ) який мешкає: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 840,80грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко