Справа № 215/1014/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
29 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 215/1014/20
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,
перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року про повернення позовної заяви у справі
до Начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни
про визнання бездіяльності протиправною, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі №215/1014/20 позову заяву ОСОБА_1 до Начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною - повернуто позивачу.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач 02 жовтня 2020 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору у розмірі 2102 грн.
Копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року заявником апеляційної скарги отримана 16 грудня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
В межах строку для усунення недоліків апеляційної скарги, позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про відкриття провадження у справі після усунення недоліків.
Зі змісту вказаної заяви випливає те, що позивач не усунув недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору, а лише висловив незгоду із ухвалою суду апеляційної інстанції від 10 листопада 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху, зазначивши про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, у заяві про відкриття провадження у справі після усунення недоліків позивач повторно просить суд апеляційної інстанції звільнити останнього від сплати судового збору з огляду на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.
Розглянувши заяву про звільнення від сплати судового збору колегія суддів дійшла таких висновків.
Частиною першою статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
При цьому, заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.
На підтвердження доводів заяви про звільнення від сплати судового збору позивачем надано довідку, видану Тернівським УПСЗН м. Кривий Ріг від 20 листопада 2020 року №7108 про отримання позивачем щомісячної компенсаційної виплати, як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І групи з листопада 2018 року по жовтень 2020 року.
Проте, подана позивачем довідка вказує лише на розмір отриманої компенсації, а не річного доходу, а тому не може бути доказом на підтвердження майнового стану особи.
Інших доказів на підтвердження свого майнового стану (довідки податкового органу про доходи або про відсутність інших доходів за попередній календарний рік тощо) позивач не надав.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на те, що сам по собі факт отримання особою щомісячної компенсаційної виплати, як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І групи не позбавляє цю особу права та можливості отримання інших доходів.
Вказане свідчить про те, що позивачем не надано достатніх доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, враховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, додати до апеляційної скарги документ про сплату судового збору.
Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку, дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.
Зазначене дає підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки заявником апеляційної скарги не усунуто.
Відповідно до частини другої ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу,
Згідно до п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, зазначене виключає можливість апеляційного провадження за вказаною вище апеляційною скаргою та є підставою для повернення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 169, 255, 296, 298 КАС України суд, -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі №215/1014/20 - відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі №215/1014/20 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова