Справа № 380/6722/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року справа №380/6722/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Ізьо М.І.

за участю:

представника позивача - Рибака Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Галицької митниці Держмитслужби до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Галицької митниці Держмитслужби до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Львівській області по проведенню інспекційного відвідування Галицької митниці Держмистлужби згідно з направленням від 15.07.2020 №0881, визнання протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень від 27 липня 2020 року №ЛВ 13638/2007/АВ/П.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Галицькій митниці Держмитслужби перед початком здійснення інспекційного відвідування не пред`явлено копії погоджень Державної служби України з питань праці, в ході інспекційного відвідування з`ясовувалися інші питання, ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, конкретні питання не зазначені у направленні на проведення заходу державного нагляду. Стверджує, що відповідач безпідставно кваліфікував договори підряду, укладені позивачем як трудові договори, оскільки положення таких відповідають нормам Цивільного кодексу України. Зазначає, що висновок про відсутність правил внутрішнього трудового розпорядку є безпідставним, оскільки працівники позивача керуються правилами внутрішнього службового розпорядку Львівської митниці ДФС, правонаступником якої є Галицька митниця Держмитслужби.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, відповіді на відзив, додаткових письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов та запереченнях, в яких відповідач зазначив, що в нього були наявні погодження Державної служби України з питань праці, про дотримання порядку проведення інспекційного відвідування свідчить факт допуску його працівників до проведення заходу. Зазначає, що відповідно до Конвенції № 81 Міжнародної організації праці 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі інспектори праці мають право здійснювати будь-який огляд, перевірку, які можуть вважати необхідними. Вказує, що договори підряду, укладені позивачем, є по своїй суті трудовими договорами та ним порушено вимоги ч. 1 ст. 24, ч. 3 ст. 24 КЗпП в частині відсутності укладеного трудового договору у відповідності до вимог чинного законодавства із рядом осіб. Вважає, що позивач повинен був затвердити окремі правила внутрішнього трудового розпорядку.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

25 серпня 2020 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 у задоволенні заяви Галицької митниці Держмитслужби про забезпечення позову шляхом зупинення дії припису Головного управління Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень від 27 липня 2020 року №ЛВ 13638/2007/АВ/П відмовлено.

Протокольною ухвалою від 24 листопада 2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Заслухавши доводи представника позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі правовідносини та обставини справи.

Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 15.07.2020 №0888-п призначено проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування з 15.07.2020 по 28.07.2020 на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці у Галицькій митниці Держмитслужби.

В якості підстави для видачі вказаного наказу зазначено звернення ОСОБА_1 від 06.04.2020№К-388 за погодженням Державної служби України з питань праці від 03.04.2020 вих. №1913/3.1/3.1-ЗВ-20 та звернення ОСОБА_2 від 01.06.2020 №К-612 за погодженням Державної служби України з питань праці від 11.06.2020 вих. №3865/2.2/12-20, доповідна записка начальника управління-начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н.Щерби від 14.07.2020 №4043/2.

Головним управлінням Держпраці у Львівській області 15.07.2020 видано направлення №0881 для проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у Галицькій митниці Держмитслужби.

За результатом контрольного заходу відповідачем 27 липня 2020 року складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЛВ13638/2007/АВ та Припис про усунення виявлених порушень №ЛВ13638/2007/АВ/П.

Згідно з актом встановлено порушення вимог ч. 1 ст. 24, ч. 3 ст. 24 КЗпП, оскільки посадовими особами організації не укладений трудовий договір із працівниками, вказаними в приписі, та ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 66 КЗпП, оскільки трудовий розпорядок у Галицькій митниці Держмитслужби не визначено правилами внутрішнього трудового розпорядку.

В приписі зазначено про необхідність усунення виявлених порушень.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі Положення № 96), визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, є Державна служба України з питань праці (Держпраці).

Згідно з п. 7 Положення № 96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100, територіальним органом Держпраці на території Львівської області є Головне управління Держпраці у Львівській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. N 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці N 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. N 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Пунктом 2 Порядку № 823 встановлено заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п. 5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДПС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єр-міністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Згідно з п. 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Пунктом 12 Порядку №823 визначено, що інспекторам праці забороняється: 1) виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів; 2) підміняти працівників об`єкта відвідування під час проведення розрахунків або перерахунків розмірів належних працівникам коштів, готувати висновки про відповідність або невідповідність нормативних актів об`єкта відвідування вимогам нормативно-правових актів з метою їх подальшої передачі працівникам (у тому числі звільненим), іншим особам чи органам; 3) проводити інспекційні відвідування з метою отримання від об`єкта відвідування будь-яких документів або їх копій для подальшої передачі іншим особам; 4) розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду; 5) розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію чи інформацію про виробничі процеси, з якими вони могли ознайомитися під час виконання своїх посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, у тому числі протягом трьох років після звільнення з посади; 6) розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведено у зв`язку з отриманням такої скарги; 7) вилучати в об`єктів відвідування оригінали їх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютери та їх частини; 8) проводити інспекційне відвідування понад строки, визначені пунктом 9 цього Порядку.

Пунктами 16 та 17 Порядку №823 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Згідно з п. 20 Порядку №823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Статтею 2 Закону № 877-V визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

В постанові 27 травня 2020 року по справі №813/2339/17 Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої уповноважені органи повинні були здійснювати заходи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому Законом №877-V порядку, з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, проте, з умовою обов`язкового забезпечення дотримання ними вимог статей, за переліком, який наведений у частині 5 статті 2 Закону №877-V. Тобто, норми частини 1 статті 6 Закону №877-V, які визначають підстави для проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю), підлягали застосуванню до спірних правовідносин, що також було прямо передбачено пунктом 3 Порядку (пункти 27-28 постанови).

При прийнятті рішення, суд керується такими міркуваннями та мотивами:

Судом встановлено, що підставою для здійснення інспекційного відвідування були звернення ОСОБА_1 від 06.04.2020№К-388 та звернення ОСОБА_2 від 01.06.2020 №К-612, в яких зазначено про їх не працевлаштування в Галицьку митницю Держмитслужби та можливе звільнення із Львівської митниці ДФС.

Звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави визначено підставою для здійснення позапланового заходу абзацом 5 ч. 1 статті 6 Закону №877-V та абзацом 10 цієї ж норми встановлено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Враховуючи, що жодних відомостей про порушення з боку Галицької митниці Держмитслужби щодо укладення договорів підряду замість трудових договорів чи відсутності правил внутрішнього трудового розпорядку вказані звернення не містять, а тому, призначаючи інспекційне відвідування Галицької митниці Держмитслужби на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових правовідносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку оплати праці на підставі даних звернень, відповідач порушив вимоги ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V.

Судом встановлено, що питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення інспекційного відвідування Галицької митниці Держмитслужби, є правомірність не працевлаштування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому інші питання в ході позапланового інспекційного відвідування позивача не могли з`ясовуватися.

Щодо посилання відповідача на положення пункту «С» частини 1 статті 12 Конвенції № 81 Міжнародної організації праці 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, яким передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, яка надає на його думку ширші повноваження в порівнянні з ч. 1 статті 6 Закону №877-V, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Конвенції № 81 Міжнародної організації праці 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі (далі - Конвенція), кожний член Міжнародної організації праці, для якого ця Конвенція є чинною, повинен забезпечувати систему інспекції праці на промислових підприємствах.

Проте, Галицька митниця Держмитслужби є органом державної влади, а не промисловим підприємством, у зв`язку із чим до спірних правовідносин вказана Конвенція не може бути застосована.

Аналогічні висновки щодо непоширення дії Конвенції при перевірці органу державної влади зроблено Верховним Судом в постанові від 14 серпня 2020 року по справі № 818/250/17.

Суд також зауважує, що стаття 12 Конвенції передбачає, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право вчиняти ряд дій. Проте саме національним законодавством, зокрема і Законом №877-V, встановлені відповідні повноваження інспекторів праці в Україні, дотримуватися яких, в силу вимог статті 19 Конституції України зобов`язаний відповідач.

Відповідачем підтверджено наявність погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), зокрема, листів Державної служби України з питань праці від 03.03.2020 №1913/3.1/3.1-ЗВ-20 та від 11.06.2020 вих. №3865/2.2/12-20.

Проте, суд враховує, що відповідно до абзацу 6 ч. 1 статті 6 Закону №877-V перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Зазначеною нормою передбачено не наявність відповідних погоджень, а саме їх пред`явлення. Жодних доказів пред`явлення листів Державної служби України з питань праці позивачу відповідачем не надано, що свідчить про порушення ним вимог абзацу 6 ч. 1 статті 6 Закону №877-V.

При цьому, судом враховано, що суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом. Проте не допуск посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) є правом осіб, а не їх обов`язком та, незважаючи на дії осіб, щодо яких проводиться захід контролю, контролюючий орган зобов`язаний дотримуватися встановленого порядку його проведення.

Аналогічна позиція викладена в п. 35 постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі №813/2339/17, в якій зазначено, що незалежно від прийнятого суб`єктом господарювання рішення з питань допуску до перевірки, оскаржуючи у подальшому до суду прийняті за її результатами рішення, суб`єкт господарювання не позбавлений права посилатись на порушення уповноваженим органом вимог законодавства щодо призначення і проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність оскаржуваних рішень. При цьому, таким підставам адміністративного позову, за умови їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками перевірки, - переходити до з`ясування обставин з приводу наявності чи відсутності виявлених під час перевірки порушень законодавства.

Судом встановлено, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 було відкрито провадження у справі №140/6353/20 за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 було відкрито провадження по справі №380/3815/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Предметом позовів у даних справах була правомірність наказів про звільнення вказаних осіб із Львівської митниці ДФС та не призначення їх у Галицьку митницю Держмитслужби.

Станом на 15.07.2020, тобто на дату призначення інспекційного відвідування Галицької митниці Держмитслужби дані справи перебували на розгляді в судах.

Відповідно до підпункту 4 пункту 12 Порядку №823 інспекторам праці забороняється розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду.

Абзацом 1 пункту 1 Порядку №823 визначено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. N 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці N 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. N 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).

Абзацом 2 пункту 1 Порядку №823 конкретизовано, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

В той же час, даний абзац не виключає поширення вимог цього порядку на процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що передбачено абзацом 1, а лише містить положення про обов`язковість врахування певних пунктів такого.

Суд також звертає увагу на той факт, що пунктом 5 Порядку №823 визначено різні підстави для здійснення інспекційних відвідувань, серед яких окремо є як звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю (підпункт 1), так і звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин (підпункт 2), що так само свідчить на поширення його положень на інспекційні відвідування, проведені з різних підстав.

Окрім того, в оскаржуваному приписі та акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 27 липня 2020 року №ЛВ13638/2007/АВ прямо зазначено про проведення інспекційного відвідування, в тому числі і відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідач, призначивши та проводячи інспекційне відвідування позивача на підставі заяв осіб про порушення їхніх прав, питання про які на час призначення та проведення перевірки були предметом розгляду в судах, порушив вимоги підпункту 4 пункту 12 Порядку №823.

Згідно з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 4 лютого 2019 року у справі № 807/242/14 лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом будь-яких вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Враховуючи встановлені судом порушення відповідачем вимог ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V щодо з`ясування під час проведення позапланового заходу лише тих питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, зазначення інших питань у направленні на проведення заходу контролю, не пред`явлення керівнику позивача копій погоджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), порушення вимог підпункту 4 пункту 12 Порядку №823 щодо заборони призначення та проведення інспекційного відвідування позивача на підставі заяв осіб про порушення їхніх прав, питання про які на час призначення та проведення перевірки були предметом розгляду в судах, такі порушення призводять до відсутності правових наслідків інспекційного відвідування та неправомірності складення припису за його результатом.

Окрім цього, судом встановлено, що за результатом інспекційного відвідування Галицької митниці Держмитслужби, у відношенні в.о. начальника митниці Цабака В.Я. складено два протоколи про адміністративне правопорушення № ЛВ13638/2007/АВ/П/ПТ2 за ч. 1 ст. 41 КУпАП та № ЛВ13638/2007/АВ/П/ПТ1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП, за результатом розгляду яких, Галицьким районним судом м. Львова винесено постанови від 07.10.2020 у справі №461/7981/20, якими закрито провадження у цих справах на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Ці постанови вступили в законну силу 19.10.2020.

Водночас, фактичні обставини, які слугували підставою для винесення оскаржуваного припису та складення протоколів повністю ідентичні як за часом вчинення, так і за подіями - допуск до роботи осіб без оформлення трудових відносин та відсутність у Галицькій митниці Держмитслужби правил внутрішнього трудового розпорядку.

В постанові від 07.10.2020 у справі №461/7981/20 за результатом розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 41 КУпАП Галицьким районним судом м. Львова встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2019 р. № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» Галицька митниця Держмитслужби являється правонаступником Львівської митниці ДФС. Головним управлінням Держпраці у Львівській області та представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності визначається наявність правил внутрішнього трудового розпорядку Львівської митниці ДФС. Водночас, Головним управлінням Держпраці у Львівській області не надано жодних доказів того, що використання Правил внутрішнього службового розпорядку для посадових осіб Львівської митниці ДФС її правонаступником є неправомірним.

В постанові від 07.10.2020 у справі №461/7981/20 за результатом розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 41 КУпАП Галицьким районним судом м. Львова встановлено, що Галицькою митницею Держмитслужби з виконавцями укладено договори підряду, строком на шість місяців. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Таким чином, визначення шестимісячного строку виконання робіт лише свідчить про дотримання вказаної норми Цивільного кодексу України та не вказує на оплату замовником самого процесу виконання робіт, а не його кінцевого результату. Окрім того, договорами підряду визначено, що оплата проводиться протягом 5 календарних днів згідно акта виконаних робіт (послуг), підписаного сторонами. Як зазначив представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за всіма договорами підряду оплата проведена на підставі актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених замовником та виконавцем, що свідчить про оплату результату робіт, а не процесу таких. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що в додатках до договорів підряду визначено переліки об`єктів, на яких надаються послуги або які необхідно обслуговувати. Відтак, твердження інспектора про те, що договори підряду укладені з виконавцями строком на шість місяців з однаковою сумою винагороди за місяць не підтверджено належними та допустимими доказами. Також, частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, право укладення (переукладення) договору визначено законодавством та такий факт не вказує на наявність трудових відносин між сторонами договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом враховуються обставини, встановлені постановами Галицького районного суду м. Львова.

Суд при прийнятті вказаного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів позивача та відповідача), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд виходить з такого, що всі аргументи позивача та відповідача, наведені у позові та відзиві на позов, були ретельно перевірені та проаналізовані судом та їм була надана належна правова оцінка.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, в першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при проведенні інспекційного відвідування позивача не дотримався вимог законодавства щодо призначення і проведення перевірки, що тягне протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому оскаржуваний припис підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно статті 139 КАС України судовий збір слід стягнути з Головного управління Держпраці у Львівській області на користь Галицької митниці Держмитслужби.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Львівській області по проведенню інспекційного відвідування Галицької митниці Держмистлужби згідно з направленням від 15.07.2020 №0881.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень від 27 липня 2020 року №ЛВ 13638/2007/АВ/П.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Львівській області (79005, м. Львів, пл. Міцкевича. 8, ) за рахунок його бюджетних асигнувань 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн судового збору на користь Галицької митниці Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.12.2020.

Суддя Р.М. Брильовський